TOBRUK
Traducerea și Adaptarea JONATHAN ARCHER
Africa de Nord, septembrie 1942
Vremuri întunecate.
Omenirea privește cum Afrika Korps, trupele de elită ale lui Adolf Hitler,
înaintează rapid prin Egipt, către Canalul Suez.
În acest timp englezii, cu forțele slăbite și împrăștiate de înfrângeri,
se străduie disperați să-și adune forțele rămase la El Alamein.
Au trecut doi ani de la căderea Franței.
Franța, acum oficial neutră,
trăiește sub dominația nazistă.
Orașul francez Algiers
e port de îmbarcare pentru soldații britanici, italieni și germani,
prinși și repatriați de către francezi.
Prizonieri pentru deportare.
Înainte !
Fii atent la dezertorii italieni.
- Du-te la ușă ! - Da, domnule.
Bună seara, căpitane !
Haide-ți !
Alinierea acolo ! Grăbiți-vă !
Mai repede !
Grăbiți-vă !
E în regulă, locotenente, puteți începe.
Începeți îmbarcarea prizonierilor !
Să mergem !
Grăbiți-vă !
Mai repede !
- Un canadian, cinci italieni... - Mai repede !
Mai repede, mai repede.
- Totul e în ordine, domnule căpitan ? - E bine, locotenente.
- O seară plăcută. - Mulțumesc.
Bucurați-vă prieteni, războiul s-a terminat pentru voi.
- Atenție ! - Foc la bord !
Aduceți stingătoarele !
Oprește-te !
Au venit să ne elibereze.
Stați pe loc sau vă împușc !
- Acela. - Tu vii cu noi, maiorule.
Nu cumva ați uitat că acesta e un teritoriu neutru ?
Ne scapă.
Bruckner, vino aici !
Cineva important ?
Da.
Cineva foarte valoros.
Ne pare rău, nu avem ceai.
Poate te mulțumești cu o ciocolată caldă.
Nu-mi spui măcar numele, gradul și numărul de identificare ?
Foarte bine.
Numele: Donald Craig.
Gradul: maior în Forțele Speciale din Deșert.
Numărul de identificare: 762513
Născut în Montreal - Canada.
Ai studiat topografia, în Quebec și la Londra.
Ai absolvit Royal School of Mines, în Kensington.
Ai lucrat trei ani pentru Standard Oil.
Dorești să continui, maiorule ?
- Care-i numele mamei mele ? - Elizabeth.
Tatăl, John Foster Craig, pensionar ce locuiește în Vancouver.
Înțeleg reținerea ta în a vorbi.
Dacă aș fi străbătut și eu 480 de km prin teritoriu inamic și deșert
iar după toate astea
aș fi fost capturat de autoritățile franceze,
m-aș simți și eu la fel de stânjenit.
Căpitane Bergman.
Avem o escortă.
Tipic britanic, maiorule.
Dar, înainte de a continua, aruncă te rog o privire spre avionul care ne escortează.
Vei recunoaște cu siguranță un avion de luptă britanic.
Cine sunteți ?
Grupul Special de Interogări.
SIG
- Deci sunteți... - Evrei, maiorule.
Da, suntem.
Evrei germani, combatanți în armata britanică.
Cetățenia germană ne face utili.
Francezii vor crede că a fost un raid al naziștilor.
Mai mult respect pentru inamic, maiorule.
Ce faceți ? Nu ați mai văzut un avion până acum ?
Plecați de aici !
Locotenentul Boyden de la comunicații.
Bine ați venit la Kufra, domnule maior.
- Colonelul Harker vă așteaptă. - Mulțumesc, locotenente.
Abia aștept.
Desigur, domnule.
Urmați-mă, colonelul vă așteaptă.
Domnule colonel Harker,
au sosit maiorul Craig și căpitanul Bergman.
Mulțumesc, Boyden.
Căpitane Bergman, domnule Craig, vă mulțumesc că ați venit.
Am să trec direct la subiect.
Cu ceva timp în urmă ai propus Înaltului Comandament un plan
pentru un raid împotriva depozitelor germane de carburant de la Tobruk.
În înțelepciunea sa infinită, Înaltul Comandament a refuzat planul meu.
Lucrurile se mai schimbă, maiorule.
Rommel e la 145 de km de Canalul Suez.
Linia de aprovizionare cu muniție și carburant de la Tobruk are 482 de km.
Aviația Regală Britanică (RAF) a încercat să distrugă linia de aprovizionare germană
dar nu a reușit.
Deci noi trebuie să aruncăm în aer rezervoarele de carburant ale lui Rommel.
Am spus ceva...
care te amuză ?
La Înaltul Comandament sunt numai "minți luminate"
care concep mereu doar planuri ingenioase.
Mă lămurești și pe mine ce vrei să spui ?
Atunci când am propus acest plan,
rezervoarele de carburant puteau fi distruse cu o mână de oameni.
Cum vom putea să le străpungem liniile de aparare acum ?
Cu un convoi de vehicule,
ce transportă "prizonieri de razboi"
și comandat de căpitanul Bergman din trupele Afrika Korps.
În linii mari e planul tău inițial
dar cu o susținere puternică de pe uscat, din aer și de pe mare.
Colonele, mă puteți lăsa în cea mai apropiată stație de autobuz ?
Noi suntem aici.
Tobrukul este aici.
Obiectivul tău principal
este să conduci un convoi militar prin deșertul Sahara, pe o distanță de 1300 km,
până la porțile orașului Tobruk.
Pentru asta ne-am străduit atât de mult
și crede-mă că nu a fost ușor
să te aducem aici, tocmai din Africa de Nord.
Nu eu am cerut această călătorie, domnule colonel.
- Pentru că am mai fost deja pe aici. - Tocmai de asta.
Înaltul Comandament crede că cunoștințele tale despre relieful de aici
sunt esențiale pentru succesul acestei misiuni.
Asta e treaba ta, maiorule.
Începem imediat cum ajungem acolo.
După ce bateriile de coastă vor fi distruse
vom face joncțiunea cu trupele de desant ale Marinei,
le distrugem depozitele de combustibil și vom fi evacuați pe mare.
Bateriile de coastă sunt amplasate aici, în Golful Mersa.
- E sinucidere curată. - Astea sunt ordinele.
- Câte zile avem la dispoziție ? - Opt.
E imposibil.
Imposibil sau nu,
misiunea va fi executată chiar în timpul stabilit.
Am fost destul de clar, Craig ?
Bun venit în echipă, maiorule Craig.
N-aveam prea mulți voluntari.
Fii cu ochii-n patru pe evrei.
Poți să ai încredere în ei, dar nu prea mult.
Am învățat asta în cei șase ani petrecuți în Palestina.
Ca să știi și tu,
eu sunt "mintea luminată" de la Înaltul Comandament care a planificat misiunea.
Nu m-am îndoit niciodată de asta, domnule colonel.
Plecăm peste o oră, locotenentul Boyden se va ocupa de tine.
Maior Craig.
Nu permite ca diferențele noastre personale de opinie
să pericliteze buna desfășurare a misiunii.
Am înțeles, domnule colonel.
Dar vreau să vă amintiți un singur lucru, dacă vom ajunge la Tobruk.
Mama mea nu a crescut un erou.
O adevărată operă de artă, amice, dacă pot să spun așa.
Să sperăm că germanii vor avea probleme în redecorare, dacă suntem prinși.
Ce idee interesantă.
Frumos.
Haide-ți, grăbiți-vă !
Nu o să primiți niciodată "Crucea Victoriei" doar pentru că vă lăudați.
Eu aș prefera altceva, domnule.
Cred că Dolan ar prefera o vacanță petrecută la plajă.
O să primească un șut în fund, dacă nu vă mișcați mai repede.
Suntem în Libia, nu la Londra.
Ce naiba e asta ?
Coborâți din vehicule !
Alinierea în formație.
Atenție la mine ! Drepți !
Domnule locotenent, soldații sunt la dispoziția dumneavoastră.
Am deja frisoane doar uitându-mă la ei.
În ce fel de misiune ne implicăm, domnule ?
Veți ști la momentul potrivit, nu înainte.
Poate că nici dumneata nu știi, domnule sergent major.
Foarte bine, foarte bine.
Ce e asta ? Mișcați-vă !
Domnule sergent major.
Domnule !
Ați primit ordinele referitoare la oamenii mei ?
Nu avem voie să comunicăm cu
oamenii din Grupul Special de Interogări decât dacă ni se ordonă.
Ai grijă ca ordinele să fie executate, domnule sergent major !
Domnule !
Atenție ! Rupeți rândurile și pe loc repaus !
Am ajuns să primesc ordine de la un ticălos german.
Ce ne v-a mai aduce acest război ?
Dacă tatăl meu din Tel Aviv m-ar vedea acum aici,
luptând pentru britanici, ar spune că nu m-am maturizat.
Politica și războiul s-au amestecat întotdeauna, Mohnfeld.
Pentru el e același lucru și nu m-ar ierta.
Înțelegem și noi acum cum se simt italienii în postura de aliați ai germanilor.
Iar englezii ne-ar arunca imediat "în gura lupului".
Asta doar dacă îi lăsăm.
Adună oamenii, sergent !
Ai gloanțe în "tigaia" aia, amice ?
- Foarte vorbăreț amicul nostru, nu-i așa ? - Suntem prizonieri, Alfie. Știi ordinele.
Nu avem voie să fraternizăm cu inamicul.
Cine cu cine fraternizează ? L-am întrebat doar dacă are gloanțe în "tigaia" aia.
Sper să nu își ia rolul prea în serios.
Mi-a zis că "Îți dau o șansă".
- Cine a spus asta ? - Judecătorul.
"Îți dau șansa să-ți slujești țara
și să te întorci înapoi în societate, ca un cetățean respectabil".
- Dumnezeu să ne binecuvânteze. - Nu cred că ai vrea să fii acum la Londra,
- în timpul bombardamentelor germane. - Lasă-mă în pace.
Germanii bombardează doar biserici și spitale.
Nu se vor atinge niciodată de închisoarea Brixton.
La naiba cu căldura asta.
Jolin, parcă suntem într-un topogan.
Bruckner !
- Da, domnule. - Vino aici !
Un convoi inamic de tancuri.
Sunt italieni, domnule.
Fără protecție în flancuri.
Dacă puteam să-i atacăm, nu ar fi avut nicio șansă.
Ar trebui să treacă de noi la un km distanță.
Doar dacă nu vor schimba direcția.
- Locotenent Boyden. - Da, domnule.
- Vreau ca toți oamenii să fie pregătiți. - Da, domnule.
Dacă mă gândesc mai bine, închisoarea Brixton nu era chiar atât de rea.
Nu te pierde cu firea, Alfie.
Ziduri cu o grosime de 2,5 metri, un adăpost antiaerian în toată regula.
Dacă pun mâna pe judecătorul ăla...
- Trimite oameni nevinovați să moară ? - Nevinovați ?
Ar fi șocat să audă asta.
Au tot Deșertul Sahara la dispoziție și ei trebuie să se oprească chiar aici.
- Ce se întâmplă, sergent major ? - Mai vin și alții, domnule...
acolo, pe partea cealaltă.
Probabil sunt germani.
Italienii nu se simt în siguranță ca să călătorească pe timp de noapte.
Patrulele lor nu i-au văzut încă.
Bergman, ia câți oameni îți trebuie și asigură-te că nici nu-i vor vedea.
Bruckner, vino cu mine !
Cam la ce distanță sunt ?
1800 de metri, poate chiar mai puțin.
- Peste bătaia mortierelor noastre. - Mă duc să aduc aparatul de măsurat.
Pregătiți mortierele !
Totul e în regulă ?
- E în regulă aici ? - Locotenent Boyden, vă pot întreba ceva ?
- Ce se întâmplă aici ? - O mișcare de zile mari, Alfie.
Vrem să-i facem pe germani să se lupte cu italienii.
Și cum facem asta, domnule ?
Prima oară tragem cu mortiere asupra germanilor și apoi asupra italienilor
Italienii au să vadă convoiul german și invers.
Germanii și italienii vor crede că sunt atacați de britanici.
- Se vor bate între ei. - Exact.
- Credeți că va merge planul ? - Roagă-te să meargă, Alfie.
Distanța ?
730 metri.
- Sergent major ! - Da, domnule.
- Spune-i lui Boyden să deschidă focul. - Da, domnule.
Domnilor...
E timpul să o ștergem.
Parcă suntem într-un cuptor.
Curaj, o să fie și mai rău.
Ce naiba faci ?
Am mers foarte bine până acum, pentru ce o luăm pe aici ?
Ne-am lăsat în urmă "cartea de vizită", domnule colonel.
- Germanii ne vor găsi repede. - De asta trebuie să ne mișcăm mai rapid.
Și ei știu asta.
De asta au să-și piardă vremea, căutându-ne acolo unde nu suntem.
Tu îți dai seama ce propui, maiorule ?
Da, domnule.
- E un teren minat de germani. - Exact.
Nu ne vor căuta acolo.
- Nu-mi place asta, ne întoarcem ! - Dacă faci asta, colonele,
o să ajungi la Tobruk ca prizonier.
În nici într-un caz.
Colonele, te-ai chinuit prea mult ca să mă aduci în această misiune.
Dacă nu vreți să mă ascultați, atunci ce naiba mai caut eu aici ?
Nu putem trece cu blindatele pe acolo, fără detectoare de mine.
M-ai adus până aici ca să mă asculți.
Ei bine, maiorule, te ascult !
Mulțumesc, domnule.
Aduceți mașina blindată !
În această perioadă a anului vântul bate dinspre sud.
Suflă luni de zile la rând, formând un strat de nisip la baza dunelor.
Dacă mergem de-a lungul dunelor, nisipul va disipa greutatea noastră.
Mașina blindată e cea mai grea.
- Dacă ea trece, vor trece și celelalte. - Nu, camioanele au roțile de cauciuc
dar blindata poate să meargă cu șenilele.
Cum vor trece camioanele ?
Acest câmp minat e plantat mai demult.
Nisipul din partea superioară a avut timp să se întărească.
Dacă mențin direcția, voi vedea ușor gropile pe care le-a făcut vântul în timp.
Deci intenționezi să le scoți și să ne faci un culoar de trecere ?
Da, e corect.
- Sergent major Tyne ! - Domnule !
Ia un camion, pune-i o plasă de camuflaj
- și șterge urmele noastre. - Da, domnule.
S-ar putea să nu fie chiar atât de simplu.
Germanii își leagă minele în perechi.
Dacă vrei să scoți una, le declanșezi pe celelalte.
- E foarte eficient. - Tocmai de asta rămâneți în spatele meu.
În spatele nostru, maiorule.
Nu poți să conduci și să cauți mine, în același timp.
Faci cum vrei, știi părerea mea despre voluntari.
Virează la stânga !
- Virează la stânga ! - Se scufundă șenilele în nisip.
Dacă mergem așa o să sărim în aer cu toții.
Rămâi în partea de sus a dunei.
Oprește-te !
- Așteaptă aici ! - Cu plăcere.
E atât de calm de parcă plantează ridichi.
Da, dar o mișcare greșită cu baioneta și "ridichile" vor sări în aer.
Are de gând să sape tot Deșertul Sahara, de unul singur ?
- Sergent major Tyne. - Domnule.
- Ia niște oameni și veniți cu mine ! - Da, domnule.
De ce ții degetele în urechi ?
- De ce ții degetele în urechi ? - Nu suport să văd sânge.
Atunci, de ce nu îți acoperi ochii ?
Pentru că vreau să văd ce se întâmplă.
- Am adus întăriri. - Nu va fi necesar.
Bergman, trage întâi acolo !
La pământ !
Poate avem noroc și găsim petrol.
Trecem la următoarea.
- Putem merge mai departe, colonele. - Maiorule...
mergem mai departe.
Nu ne-au învățat așa ceva la școala militară.
Fii atent la alte mine, Boyden.
- Mulțumesc, domnule, să trăiți ! - Haideți, mișcați-vă că n-avem timp !
Ești bine, băiete ?
- Aveți nevoie de ceva ? - Mai mult zahăr pentru ciocolată ?
V-ați luat deja porția.
- Mâncarea e bună ? - E minunată.
- Ceva probleme ? - Nu, domnule.
- Cum e mâncarea ? - Delicioasă.
- Ce-ți face brațul ? - E bine.
- Bine, pune-l la treabă, băiete. - Bine.
Domnule.
- Probleme ? - A cedat carburatorul.
Un lucru știu sigur despre germani, se pricep să construiască motoare.
Nici nu îi costă prea mult dacă folosesc munca forțată.
Două sute de lagăre pentru evrei.
Cu toții știm ce se întâmplă în Europa.
Dacă știi,
dacă știi cu adevărat,
înseamnă că și tu te simți puțin ca un evreu.
Se spune că e un evreu în fiecare din noi.
Da.
Și câte un nazist, de asemenea.
Războiul vostru va dura mult mai mult decât al meu, căpitane.
Are deja 2000 de ani.
Pentru prima dată de la Isus am început
să gândim și să simțim ca un popor.
Epoca evreilor rătăcitori se apropie de sfârșit.
Ne întoarcem acasă.
- În Palestina ? - În Israel, maiorule.
În Israel.
Acolo unde a început totul.
Cine va dori să aibă probleme în viitor
va ști unde să ne găsească.
O seară plăcută, maiorule !
Adăpostiți-vă !
Toată lumea jos !
Dobitocule, suntem britanici.
Deschide-ți focul !
Mohnfeld, deschide focul !
- Sergent major Tyne. - Domnule.
Ia oamenii, îngropați morții și tratați răniții.
Am înțeles, să trăiți.
Voi cei patru, treceți aici, repede !
Plecăm după ce ne îngropăm morții.
Ce rost are să mai pierdem vremea ?
- Ai auzit ce ți-am ordonat. - Incendiul se vede de departe.
Ascultă-mă, Bergman, dacă nu-ți convine ceva, du-te și spune-i colonelului
sau găsește-ți un rabin.
N-are rost, domnule, e terminat.
- Transmițătorul de urgență ? - Era în al treilea camion și e distrus.
Ordinele noastre erau să comunicăm doar în caz de nevoie.
Cei de la Cairo vor crede că totul decurge conform planului.
Să procedăm întocmai.
Un tuareg !
Nu mai trage !
- Unde-i unul mai sunt și alții. - N-ar fi primul atac asupra convoaielor.
- Asupra convoaielor englezești, colonele, dar ăsta e unul german.
Mă duc să văd ce vrea.
Sergent, dă-mi șapca și tunica !
Noi nu luptăm împotriva poporului tău, ci împotriva englezilor.
Avem doi prizonieri.
Dacă ne dați arme, vă predăm prizonierii.
Au doi prizonieri și vor arme în schimb.
La naiba.
Trebuie să acceptăm ca să nu devenim suspecți.
Prizonieri germani, doar asta ne mai lipsea.
Craig.
Acceptă schimbul !
Acoperiți-mă !
Krug.
Uită-te la ei.
Ce n-aș da să am pușca mea acum.
Eu aș prefera aparatul de fotografiat.
- Pacea fie cu tine ! - Pacea fie cu tine !
Dorim 50 de puști, cu câte 200 de cartușe fiecare.
Actele de identificare.
Cinci puști,
cu câte 50 de cartușe fiecare. - Ne-ați promis 50 puști.
Zece puști.
Niciuna în plus.
Zece ? Pentru acest preț vă vom preda doar capetele lor.
Arabii se ceartă întotdeauna.
Dacă nu ești interesat, putem să luăm capetele voastre.
Ești foarte convingător.
Dar și noi suntem.
Atenție la mine, locotenent Krug !
Trage o rafală la picioarele cailor !
E decizia ta.
De acord !
La revedere.
Ce a fost cu tot spectacolul ăsta ?
O negociere, colonele.
Am negociat pentru zece puști și muniție.
Și prizonierii ?
Britanici ?
Tată și fiică.
Au cerut să fie predați germanilor.
Este esențial pentru noi să ajungem la Cairo cât mai curând posibil.
În caz contrar, campania militară germană din Africa va fi grav afectată.
Vă așteptați să cred toate astea de la cineva care rătăcește prin deșert ?
Eu și tatăl meu am părăsit baza lui Von Helmstadt din Benghazi acum trei nopți.
Agenții noștri ne așteaptă la marginea orașului Cairo.
Avionul nostru a aterizat forțat iar pilotul a murit.
Bietul om și-a rupt gâtul iar în ziua următoare ne-au găsit tuaregii.
Dacă sunteți cei care pretindeți că sunteți
atunci aveți un document de identificare pentru agenții voștri.
Poftim.
Semnat de feldmareșalul Kesselring, în numele Führer-ului.
E un acord între Al Treilea Reich și un grup important de ofițeri egipteni.
În schimbul unei anumite retribuții
aceștia vor porni un război sfânt (Jihad) împotriva englezilor.
E semnătura și sigiliul Marelui Muftiu al Ierusalimului,
unul dintre cei mai importanți oameni ai Islamului.
Cu Egiptul de partea noastră,
avem toate motivele să credem că restul lumii islamice ne va urma.
Căpitane, doar Turcia singură poate trimite patru milioane de soldați împotriva Rusiei.
Exact. Iar când Rommel va intra în Cairo
armata egipteană a Marelui Muftiu îi va ataca pe englezi.
Contactați baza noastră din Benghazi și vor trimite aici un avion în câteva ore.
Din păcate radioul nostru a fost distrus într-un raid britanic.
Atunci trebuie să ne dați o mașină.
Escortați-ne imediat până la cea mai apropiată bază germană.
Îndrăzniți să dați ordine unui ofițer german, domnule Portman ?
- Însă v-am explicat. - Ați făcut-o.
De acum înainte mă ocup eu de asta.
Destinația noastră este Tobruk.
Acolo e cea mai apropiată bază a noastră.
- Ocupă-te de oaspeții noștri, Mohnfeld. - Bineînțeles, căpitane.
Mohnfeld.
Un nume ciudat pentru un ofițer german.
E imposibil să ne numim cu toții Schmidt, domnișoară Portman.
Știam despre mișcări antiregaliste în armata egipteană dar asta...
Mă ocup eu de asta, domnilor.
Uniforma asta e doar o deghizare, Bergman,
dar nu te crede mai important decat ești.
Uciderea unei femei nu i-ar deranja prea mult pe naziști,
dacă asta te preocupă, domnule colonel.
Mă deranjează să merg la luptă alături de ofițeri care nu gândesc rațional.
Portman crede că aceasta e o unitate germană ce escortează prizonieri britanici.
Vreau să-l facem să creadă asta în continuare.
Ce vom face la Tobruk, domnule colonel ?
Acest document al domnului Portman ne asigură intrarea.
Asta e tot, colonele ?
Nu, căpitane Bergman, nu e tot.
Sub comanda mea te vei comporta ca un ofițer britanic.
Vei asculta ordinele mele,
indiferent cât de dificil ți se va părea acest lucru.
Asta e tot, căpitane.
Îl înțeleg cum se simte.
Nu te flata, maiorule.
Singurele lui sentimente se învârt în jurul procentelor.
Opt oameni au fost uciși astăzi iar cinci dintre ei erau oamenii lui Bergman.
Cum se împacă asta cu procentele dumitale ?
Craig !
Ești liber.
Pot să vă spun ceva, colonele ?
Poți.
Sunteți fermecător.
Ridică-te !
Patru.
Trei.
Unu.
Bună seara, caporal !
Cred că o să fac o plimbare.
Nu vorbesc engleza.
Am să mă plimb un pic.
Îmi pare rău, este interzis.
- Restricții militare ? - Acestea sunt ordinele, domnule.
Sunteți de mult în Africa ?
Discuțiile în timpul serviciului de pază sunt strict interzise.
Înțeleg.
- Noapte bună, caporal. - Noapte bună.
Mâine la ora 13:00 plecăm spre Tobruk.
Dacă totul decurge conform planului,
vom putea elimina bateriile de coastă până la ora 20:00.
Atacul nostru e simultan cu un raid aerian masiv al Forțelor Aeriene Britanice (RAF).
La ora 21:30, unitățile navale vor bombarda portul
iar trupele de desant vor debarca și se vor alătura nouă.
Obiectivul nostru principal
îl reprezintă depozitele de combustibil de aici.
Colonele, dacă nu reușim să ajungem la bateriile de coastă,
cum comunicăm cu navele noastre ?
Germanii au un emițător radio puternic în mijlocul orașului,
dar să sperăm că nu vom avea nevoie de el.
Și dacă va fi necesar ? Ce vom putea face ?
Revenim la planul tău inițial, maiorule.
Distrugem cât mai multe din depozitele lui Rommel și apoi o ștergem.
N-am nimic împotrivă, dar încotro ?
Dacă nu suntem salvați de pe mare, nu avem încotro să fugim.
Am luat în calcul și această posibilitate, maiorule,
și avem o alternativă de salvare pe coasta din Sollum.
E un drum lung, cu germanii pe urmele noastre.
Dacă noi suntem capturați, vom fi trimiși în lagăre de prizonieri.
Ce vor face oamenii lui Bergman ? Nu se pot preda naziștilor în viață.
Sunt sigur că căpitanul Bergman și cu oamenii săi
au luat în calcul toate posibilele consecințe,
înainte să se ofere ca voluntari.
Vă mulțumesc, domnilor.
Bergman.
- Credeam că voi evreii sunteți deștepți. - E doar propagandă nazistă, maiorule.
- De ce nu ai spus nimic acolo ? - Ce rost ar fi avut ?
Pentru noi nu se aplică Convenția de la Geneva.
"Dacă te gândești la moarte, nu mai ești sigur pe viața ta."
E un vechi proverb evreiesc.
Pentru mine, un martir e doar un cadavru în plus.
Ce vă face pe voi să luptați ?
Poate numele Lui e suficient.
Dumnezeu și colonelul Harker.
Colonelul e un soldat de modă veche ce acționează în consecință.
Nu îl interesează prea mult soarta noastră,
așa cum nici pe noi nu ne interesează prea mult soarta lui.
Dar, va fi acolo când vom avea nevoie de el.
Să sperăm că vom fi cu toții acolo.
Noapte bună, maiorule.
Nu întoarce capul !
Cine ești ?
Un prieten.
Și de ce te ascunzi ?
Ascultă-mă cu atenție !
Viața mea și a ta sunt în primejdie, dacă vom fi descoperiți.
Unitatea asta nu e ceea ce crezi tu, domnule Portman.
Adică, căpitanul Bergman și cu ceilalți nu sunt germani ?
Sunt evrei, membri ai Grupului Special de Interogări.
Prizonierii sunt un comando
al Forțelor Speciale Britanice din Deșert.
Tutunul.
Tutunul pe care îl fuma santinela.
Trupele noastre nu au mai primit așa ceva de la începutul războiului.
- Cine naiba ești tu ? - Nu e important cine sunt eu.
Misiunea ta e importantă iar oamenii ăștia știu despre ea.
- Trebuie să anunți la Tobruk. - Dar cum ?
La 3,2 km de aici, spre vest,
vei găsi o grămadă de pietre în nisip.
Îngropat la doi metri adâncime, în nordul pietrelor,
e un cablu telefonic care face legătura dintre Jalo și Tobruk.
Acum...
întoarce-te ușor...
și privește !
În tunel vei găsi un telefon militar,
două uniforme de camuflaj și o armă.
Dar...
dacă ai reușit să aranjezi toate astea, de ce nu ai chemat și ajutoare ?
Nu pot risca să plec din tabără.
Odată ce vei anunța la Tobruk, vor trimite o coloană militară în câteva ore.
Și dacă refuz ?
Tot vei fi decorat cu Crucea de Fier,
dar cu titlu postmortem, domnule Portman.
Fața la perete !
Nu te mișca timp de 30 de secunde.
- Anunțați-l urgent pe căpitanul Bergman ! - Am înțeles !
E urgent.
Sunt civili, domnule locotenent, un bărbat și o femeie.
Civili ?
Femeia este încă în viață.
Un telefon militar.
Un pistol englezesc.
Ce făceau aici ?
- Du-o la mașină ! - Am înțeles, locotenente !
Stați pe loc !
Noi îi căutam pe cei doi.
Sunt locotenentul Augostino
din divizia italiană 107 de comunicații.
Căpitanul Bergman din patrula Brandenburg.
Cine sunt ăștia ?
Spioni englezi.
Au fost prinși de tuaregi.
Veniți !
Vreau să o interoghez pe fată în Tobruk.
Fata nu va mai rezista mult, ar fi bine să o faceți acum.
Așa voi face.
Să mergem !
- Cum au făcut rost de telefon ? - Foarte simplu...
avem un spion printre noi.
- Locotenent. - Sergent.
Atențiune ! Drepți !
Ordonă oamenilor tăi să predea armele.
Refuz să dau acest ordin, colonele.
Sergent major Tyne !
Domnule.
- Dezarmează-i pe oamenii aceștia ! - Da, domnule !
Tu, tu și tu. Veniți cu mine !
Așa mai merge. N-am avut niciodată încredere în oamenii ăștia.
Un german rămâne mereu un german.
- Iar un hoț rămâne mereu un hoț. - Termină.
Cine crezi că i-a lăsat pe spioni să evadeze ?
Căpitane Bergman,
ai două ore la dispoziție pentru a-l găsi pe trădător.
Încercați să nu vă mișcați, domnișoară.
Aveți o perfuzie la mână.
- Alfred. - Domnule sergent major.
Anunță-l pe colonel. Repede !
Aduc un medic.
Ai reușit să trimiți mesajul ?
Răspunde-mi !
Ai lăsat-o singură ?
- E încuiat. - Sparge ușa !
Nu e nimeni înăuntru, domnule.
- Sergent major, verifică tunelul ! - Da, domnule.
Cianură, îi cunosc efectele.
E cineva acolo jos.
Spionul tău este acolo jos, domnule colonel.
Cine e ?
Nu știu, e foarte întuneric acolo jos.
Am găsit santinela înjunghiată.
Dar trădătorul era încă în tunel.
Acum e mort.
Bruckner.
E imposibil, îl cunosc de zece ani.
Tu ai spus că fata a fost otrăvită
iar pastila lui de cianură a dispărut.
Sergent, uită-te la asta !
Și-au bătut joc de mine cu tunica asta.
Știi ce se spune.
"Fulgerul nu lovește de două ori în același loc."
- Iar tunica aia poate să-ți țină de noroc. - Și-a luat partea lui de noroc.
Ce zici Boyden, cum arăt ?
- Foarte convingător, domnule. - Mulțumesc.
Aș vrea să-ți spun ceva, colonele.
Ne scuzați un pic.
Maiorule, spune ce ai pe inimă și ai să te simți mai bine.
Îți dai seama ce se va întâmpla cu oamenii tăi
dacă vor fi prinși îmbrăcați cu uniformele alea ?
Vor fi executați.
Și asta nu te deranjează deloc ?
E un risc calculat și necesar.
Am ordonat să fie returnate armele evreilor
și am pus soldați britanici îmbrăcați
în uniforme germane în fiecare vehicul.
Ce părere a avut Bergman despre asta ?
Nu suntem la un concurs de popularitate.
Nu-mi pasă ce cred alții despre deciziile mele,
și cu atât mai puțin de părerea unor evrei.
Sunt oamenii lui Bruckner, până la urmă.
Așa simplu e pentru dumneavoastră să decideți cine moare și cine trăiește ?
Nu m-am gândit niciodată să mor pentru o cauză, fie cât de nobilă.
- Și nu o să încep să o fac acum. - Îți este frică, domnule maior ?
Poate că dumneavoastră vă curge gheață prin vene,
însă mie îmi curge sânge și am nevoie de fiecare picătură.
Avem două opțiuni să ieșim din asta.
- Una proastă și alta și mai proastă. - Da, Craig.
Entuziasmul tău m-a însuflețit încă de la început.
M-am săturat să-ți port eu de grijă.
Nu te flata singur, domnule colonel.
"Mi-am cărat singur crucea" de foarte multe ori.
Te simți mai bine, maiorule ?
Plecăm în zece minute !
Trupe de vânători de munte.
Poliție militară.
Chiar e necesar, locotenente ?
Să sperăm că nu, domnule.
Ne pare rău amice, astea sunt ordinele.
Stai în spatele lor, la 45 de metri.
Colonele, drumul ăsta duce spre oraș, apoi se bifurcă.
La dreapta e un lagăr iar drumul din stânga duce în Golful Mersa.
Bine.
Este ofițer, eliberează drumul !
Mișcați-vă din drum !
E liber acum, colonele.
Felicitări.
Turnul radio e în spatele nostru.
Colonele, mă gândesc să mă transfer la altă unitate.
Jumătate din efectivele trupelor Afrika Korps sunt aici.
- "Vulpea" germană a făcut-o din nou. - În timp ce "leul" englezesc dormea.
Domnilor, misiunea noastră a devenit cu mult mai importantă acum.
Asta nu ne rezolvă problemele, colonele.
Trupele noastre vor debarca așteptând o rezistență slabă
și vor da piept cu toate rezervele militare ale lui Rommel.
Trebuie să-i avertizăm cumva. Trebuie să ajungem la emițătorul radio.
Și să-i alertăm pe germani ? E posibil ca misiunea să fi fost deja anulată.
- Deci, stăm și așteptăm ? - Exact.
Chiar dacă misiunea a fost anulată, noi trebuie să ne implicăm.
Ce poate face o mână de oameni împotriva a două divizii puternice de blindate ?
Putem încerca, maiorule.
Dacă tancurile astea ajung la El Alamein, Egiptul e în mâinile germanilor.
Lacătul o fi la ei dar noi avem cheia.
Fără combustibil germanii nu pot pleca nicăieri.
Nu pari prea încântat de idee.
Nici nu am motive.
Trebuia să-i spună cineva și Amiralității despre asta.
Credeam că Tobrukul e sub blocadă navală.
Cineva a uitat să le spună asta și germanilor.
Iată și obiectivul nostru.
Rezervoarele subterane de carburant ale lui Rommel.
Se vede și de ce nu au avut efect bombardamentele aeriene.
Căpitane, ce căutați aici ?
Transport prizonieri în lagărul de război.
Documentele, vă rog !
Batalionul 372 de Infanterie a fost transferat la Derna.
Nouă nu ne-a zis nimeni asta.
Aceasta e o zonă militară restricționată.
Și ?
Așteptați un minut să verific la Comandament.
Am localizat cablul de comunicații,
putem tăia oricând legătura buncărului cu orașul.
Pentru a distruge obiectivul
ne vom împărți în două detașamente.
Chiar la fix.
Fix în gura leului.
Boyden, ia-ți telefonul militar
împreună cu câțiva oameni și mergeți la stația radio germană.
Trimite mesajul ăsta la Cairo: "Anulați debarcarea ! Repet ! Anulați debarcarea !"
- Spune-le și despre documentul Kesselring. - Am înțeles, domnule.
Colonele Harker.
Dacă îl va opri cineva pe locotenentul Boyden, el nu știe să vorbească germana.
- Te oferi voluntar, Mohnfeld ? - Aș crește șansele de reușită, domnule.
Intrați în adăpost. Faceți loc !
Faceți loc !
Haide, mișcă !
Ești teafăr ?
Da, hai să o mai facem odată.
Așa te vreau !
Domnule !
E mort.
Grăbește-te, germanii o să ajungă aici imediat.
Ajută-mă aici !
- L-ai luat ? - Da.
Repede, acolo.
Veniți și acoperiți-ne !
Veniți repede !
Verificați peste tot.
Au atacat Cartierul General.
Aduceți sanitarii cu tărgi.
Am scăpat la mustață.
- Ce facem acum ? - Bună întrebare, amice.
În primul rând trebuie să scăpăm de uniformele astea.
N-aș vrea să mor împușcat în haine de spion.
Dumnezeule mare !
Ce ai pățit ? Ești rănit ?
Am murit și am ajuns în rai. Uită-te acolo !
Uită-te aici, milioane de lire sterline.
Bancnote englezești.
Germanii le-au furat de la noi atunci când au ocupat Tobrukul.
Atunci, ar fi bine să le recuperăm.
Un moment, ai înțeles greșit. Nu vroiam să furăm.
E rândul nostru, maiorule.
E 21:30. Crezi că Boyden a reușit ?
Au venit englezii.
Repede, toată lumea la posturi !
Debarcarea nu a fost anulată. Vasele se apropie de mal.
- Sergent major Tyne ! - Domnule !
Ia mașina blindată și patru oameni cu tine.
Lansați semnale luminoase către vase pentru a se retrage.
Rezistați acolo cât puteți, Jack.
- Sunteți ultima noastră speranță. - Am înțeles, domnule.
- Recepție, recepție ! - Ce se întâmplă ?
- Linia e moartă, domnule. - Mai încearcă !
Nu funcționează.
Suntem de la centrul de comunicații, linia voastră e întreruptă.
Dă-mi o încărcătură explozivă !
- Ce se întâmplă ? - Afară !
- Dă-mi pistolul de semnalizare cu grenadă. - Da, domnule.
Frumoasă lovitură, domnule.
Magia încă funcționează. Regruparea !
Deschide ușa repede !
Trăiască Hitler !
- Colonele Harker. - Craig.
- Vasele se apropie de țărm. - Toată lumea pe plajă !
- Vor avea nevoie de tot ajutorul nostru. - După mine !
Vin germanii !
Deschide-ți focul !
Ucide-l pe nenorocitul ăla !
Se întorc.
- Sergent majorul a reușit. - Mulțumesc lui Dumnezeu.
Adăpostiți-vă !
Tancuri blestemate.
Ne-ar fi făcut vasele bucăți.
Aruncați o privire !
- Sunt înconjurați. - Trageți doar dacă se mișcă.
Vom aștepta întăriri.
Nu ne putem mișca deloc dacă tancurile alea trag în noi.
Suntem blocați aici iar ei așteaptă infanteria.
Cred că pot încerca ceva, colonele.
Tu chiar ești hotărât să devii martir, nu-i așa ?
Nu cred că putem ajunge până la Sollum.
În plus, nu sunt nerăbdător să testez ospitalitatea naziștilor.
Dacă ne scapi de tancurile alea,
îți fac cadou de adio explozia rezervoarelor de combustibil.
Cea mai bună ofertă pe ziua de astăzi.
Krug.
Iau trei oameni cu mine.
Restul rămâneți aici cu maiorul Craig.
Pace !
Pace, căpitane !
Îți doresc noroc, Bergman.
Vorbesc serios.
Vom avea nevoie amândoi de noroc, colonele,
dar nu te băga în treaba mea.
Plecăm !
Succes.
Atenție !
Au început să coboare !
Atenție, suntem atacați din spate.
Dă-mi asta !
Atenție în spate.
Băieți, să mergem !
Pe aici !
Haideți repede, trebuie să-i prindem !
Mergeți înainte și căutați-i !
Repede după ei !
Înainte !
- Vom captura acel tanc. - Va fi plăcerea mea.
Nu, lasă-mă pe mine.
Îl vreau în stare de funcționare.
Ai un cuțit ?
Grenadă ! Ieșiți, ieșiți afară !
Adăpostiți-vă !
La stânga, sergent. Să intrăm !
- Tun de calibrul 88 mm la stânga. - Încărcați !
Gata.
Post de observație la dreapta !
Sunt înconjurați.
După ei !
Distrugem întâi nivelul superior iar apoi trecem și la partea de jos.
Scoate-ne de aici, sergent, înainte să sărim și noi în aer !
Dumnezeule !
Au explodat rezervoarele.
Cu puțin noroc,
vom opri înaintarea lui Rommel spre Suez.
Colonele Harker.
Rezistența voastră e inutilă și duce doar la pierderi de vieți omenești.
Vă cer să vă predați.
Vă știe numele, domnule.
Și în ce situație suntem.
Ne-am îndeplinit misiunea.
Mâinile sus.
Mai repede.
Nu mișcă nimeni !
Care mișcă moare.
Complimentele mele, domnule colonel.
Vreau asigurarea dumneavoastră că răniții mei vor primi îngrijiri medicale.
Cele mai bune.
Doar după ce ne vei preda documentul Kesselring, colonele Harker.
Mohnfeld.
Numele meu adevărat e Von Kroeger.
Von Kroeger.
Trebuie să-ți reamintesc protocolul ?
Aceasta e o chestiune de spionaj.
Deci, n-a fost Bruckner.
V-am spus adevărul dar am omis un mic aspect.
Evreul m-a găsit pe mine în tunel.
Documentul, te rog !
Ca soldați, nu avem prea multe opțiuni.
Poate că alegerea de a muri pentru crezul nostru
e ceea ce contează până la urmă.
Opriți focul !
SFÂRȘIT
Subtitle by JONATHAN ARCHER jonathanarcher.ro@gmail.com
:: JARO 2012 ::