VELKÁ ŠESTKA
Přeložil: Bac Korekce: Miki226
www.neXtWeek.cz
Vstávej! Vstávej!
Totálním zničením nepřítele vítězí Yama!
Tak kdo je další? Kdo se odváží bojovat s Malým Yamou?
Mohl bych to zkusit?
Mám robota, kterého jsem si sám vyrobil.
Dej si pohov, chlapče. Abys mohl bojovat, musíš zaplatit.
- Stačí to? - Jak se jmenuješ, chlapče?
Hiro. Hiro Hamada.
Tak se připrav, ty jedna nulo.
Do ringu vstoupí dva roboti, ale jen jeden odejde.
Bojovníci připraveni?
Boj!
To byl můj první zápas. Můžu to zkusit znovu?
Každý nerad prohrává, chlapče.
- Běž domů. - Peněz mám dost.
Bojovníci připraveni?
Boj!
Megabote, nič.
- Malý Yama už není. - Co? Co to...?
To není možné!
Taky mě to překvapuje. Prostě štěstí začátečníka.
Zkusíš to ještě jednou, Yamo?
- Nikdo nebude obírat Yamu! - Hele...
Dejte mu lekci.
Nazdar, lidičky, promluvíme si o tom.
- Hiro! Naskoč! - Tadashi! Ještě že tu jsi.
Ale ne...
- Jsi v pořádku? - Jo. - Jsi zraněný? - Ne.
Co tě to napadlo?
Střední školu jsi dodělal ve 13 letech a teď děláš tohle?
Drž se!
- Ano! - Vraťte se!
Je to protizákonné, mohli tě zatknout!
Zápasy robotů nejsou nezákonné.
Sázet tam, to už nezákonné je, ale je to tak výnosné!
Jak mi to šlo, brácho? Nic mě už nezastaví!
Ale ne...
- Ahoj, tetičko Cass. - Jste v pořádku? Řekněte, že ano.
- Jsme v pořádku. - Jo. - To je dobře.
Co jste to prováděli?
Deset let jsem dělala vše, co jsem mohla, abych vás vychovala.
Byla jsem v tom dokonalá? Ne.
Věděla jsem něco o dětech? Ne.
Měla jsem si pořídit knihu o rodičovství? Možná!
Co jsem tím jen chtěla říct? Věděla jsem to.
- Promiň. - Máme tě rádi. - Já vás taky!
Musela jsem kvůli vám brzy zavřít. Půjdu si číst.
Jsem nervózní, tak jím. Jdeme, Mochi.
Je to opravdu dobré.
Měl bys toho nechat kvůli tetičce Cass, jinak všechno sní.
- Jasně. - Doufám, že ses poučil.
Rozhodně.
- Vrátíš se tam, že ano? - Za městem je souboj, zvládnu to.
Kdy začneš dělat něco, kdy použiješ mozek?
Co jako? Jít na vysokou jako ty? Abych se naučil věci, které už umím?
Neuvěřitelné.
Co by si jen rodiče pomysleli?
Nevím, jsou mrtví.
Zemřeli, když mi byly tři roky, pamatuješ?
Hele.
- Odvezu tě tam. - Opravdu?
Stejně tam půjdeš, tak alespoň nebudeš sám.
Paráda.
Co děláme u tvé školy?
Souboje jsou tamhle.
ITO ISHIOKA ROBOTICKÁ LABORATOŘ
Musím si tu něco vyzvednout.
- Bude to na dlouho? - Klid, uplakánku.
Hned to bude. Alespoň uvidíš mou laborku.
- Bezva, uvidím tvojí šprtskou pracovnu. - Pozor.
Elektromagnetické odpružení?
Hele, co jsi zač?
Go Go, tohle je můj bratr Hiro.
Vítej v laboratoři šprtů.
No jo...
Nikdy předtím jsem elektromagnetické odpružení neviděl.
Nulový odpor, rychlejší kolo.
Ale i tak to není dost rychlé...
Zatím.
Stůj! Za čáru, prosím.
Nazdar, Wasabi, tohle je můj bratr Hiro.
Ahoj, Hiro, teď budeš koukat.
Chytej.
Páni.
- To je laserem indukovaná plazma? - Jo.
Všechny nástroje jsou magneticky připevněny.
- Vždy na správném místě. - Páni, jak tady můžeš něco najít?
Mám na to systém. Všechno má své místo.
- Tohle potřebuju. - To nemůžeš! To je anarchie! Kolektiv má svá pravidla!
Pozor! Procházím!
Tadashi! Božíčku!
Ty musíš být Hiro!
Tolik jsem o tobě slyšela!
Dokonalé načasování! Dokonalé načasování.
To je karbid wolframu.
Má 180 kilogramů! Pojď honem!
Bude se ti to líbit.
Kapka kyseliny chloristé,
malinko kobaltu, špetka peroxidu vodíku,
zahřejeme na 227 °C...
- Není to úžasné? - Je to tak...
- ...růžové. - A tohle je to nejlepší.
Panečku.
Já vím.
Chemické zkřehnutí kovu.
- Nebylo to tak špatné, Honey Lemon. - Honey Lemon? Go Go? Wasabi?
Jen jednou mi na tričko spadlo wasabi!
- Jenom jednou! - To Fred tady dává přezdívky.
- Kdo to je? - Tady jsem.
Neboj se, je to jen převlek.
Jmenuji se Fred. Ve dne jsem školním maskotem,
v noci jsem také školním maskotem.
- Na čem pracuješ? - Ne, ne. Já nejsem student.
Jsem největší vědecký nadšenec.
Říkal jsem Honey Lemon, ať objeví vzorec na to, abych se proměnil v ještěra.
Ale ona tvrdí, že to není věda.
- To není. - Zmenšovací paprsek není také moc vědecký, co?
- Nebo jo? - Není. - Tak co třeba neviditelný sendvič?
- Hiro... - Jedli byste sendvič, ale všichni by mysleli, že jste blázen.
- Nech toho. - Laserové oči. - Cože?
- Bodající prsty? - Ani náhodou.
- Na čem pracuješ ty? - Ukážu ti to.
Lepicí páska? Nerad ti to říkám,
ale už ji dávno vynalezli.
Hele!
Na tomhle pracuju.
Ahoj, jmenuji se Baymax.
Tvůj osobní léčitel.
Dostal jsem upozornění poté, co jsi řekl "Au".
Robotická sestřička?
Na stupnici od jedné do deseti, jak bys popsal svou bolest?
Fyzicky nebo emocionálně?
Prohlédnu tě.
Dokončeno.
Máš mírně podrážděné zápěstí.
Doporučuji antibakteriální sprej.
Co je v tom spreji?
Hlavní látkou je bacitracin.
Na ten jsem alergický.
Na bacetracin alergický nejsi.
Máš vrozenou alergii na arašídy.
To nebylo až tak zlé. S programem sis pořádně vyhrál, co?
Jeho program má přes deset tisíc lékařských vyšetření.
Díky tomu čipu je tím, čím je.
- Polyvinylchlorid? - Jo, podívej se.
- Posuď ho. - Vypadá jako chodicí marshmallow.
- Bez urážky. - Jsem robot, nemůžeš mě urazit.
- Hyperspektrální kamery? - Jo.
- Kostru má z titanu. - Uhlíková vlákna. - Jasně.
Díky tomu je lehčí. Má super pohon. Kde jsi je vzal?
- Vyrobil přístroji, co tu jsou. - Vážně? - Jo.
- Dokáže zvednout až 450 kilogramů. - No nekecej.
Byl jsi hodný chlapec.
- Tu máš lízátko. - Bezva.
Nemohu se vypnout, pokud neřekneš, že jsi spokojen s péčí.
Tak tedy jsem spokojen s péčí.
Pomůže dost lidem.
Hele, jaké má baterky?
- Lithium-iontové. - Superkondenzátory by se nabíjely rychleji.
- Zase pracujete v noci, pane Hamado? - Zdravím, profesore.
- Jen jsem něco dodělával. - Ty musíš být Hiro. Bojový robot, že?
Když byla moje dcera malá, tak chtěla zápasit s roboty.
- Mohu? - Jistě.
Serva z magnetických ložisek.
Docela hustý, ne? Chcete vidět, jak se složí?
Hele, chytráku. On je vynalezl.
Vy jste Robert Callaghan.
Jako Callaghanovy křivky?
- Callaghanovy robotické zákony? - Ano, chtěl bys sem chodit?
- Na věku nezáleží. - Já vám nevím, chce zápasit s roboty.
- Tak trochu. - Nedivím se,
s jeho robotem to musí být snadné.
- Jo, nejspíš. - No...
Jestli máš rád věci jednoduché, tak to tu není pro tebe.
Posouváme hranice robotiky.
Moji studenti tvoří budoucnost.
Rád jsem tě poznal, Hiro. Hodně štěstí v robotích zápasech.
Měl by sis pospíšit, jestli chceš stihnout zápas.
Musím se sem dostat, jestli ne, tak se pominu.
Jak se sem dostanu?
Každý rok pořádá škola přehlídku.
Jestli vytřeš Callaghanovi zrak, přijmou tě,
ale musí to být úžasné.
Věř mi,
že bude.
Nic! Žádný nápad! Ty jeden hloupej mozku!
Inu...
Ve 14 letech ti došly nápady, smutné.
- Nemám nic, nikdy se tam nedostanu. - Hele...
Já to s tebou nevzdám.
- Co to děláš? - Zkouším něco nového.
- Co? - Zkus něco vymyslet, když jsi hlavou dolů. - Cože?
Dívej se na to z jiné stránky.
Dnes je tady spousta úžasných vynálezů.
- Jak se cítíš? - Mluvíš s bývalým bojovníkem s roboty.
- S tohohle nemůžu být nervózní. - Jo.
- Je nervózní. - Není se čeho bát, chlapáku.
- Je tak napjatý. - Nejsem! - Klid, Hiro.
- Tvůj vynález je úžasný. Pověz mu to, Go Go. - Připrav se.
- Jsem v pohodě! - Co bys rád? Deodorant? Žvejky? Čisté spodky?
Spodky? Vážně potřebuješ pomoct.
- Hele, jen pomáhán. - Spodky jsem nepral už šest měsíců.
Jedny spodky mám na čtyři dny.
Poté je otočím, otočím naruby, a pak zase otočím.
- Páni. To je fakt nechutný ale i neskutečný. - Nepodporuj ho v tom.
- Říká se tomu recyklování. - Další.
- Hiro Hamada. - A je to tady.
- Jsem na řadě. - Počkejte, vyfotíme se. Řekněte "Hiro".
- Hiro! - Jo!
- Máme tě rádi! - Nepodělej to. - Zlom vaz.
- Věda! Jo! - Tak je to tady, bratříčku.
No tak, nenech mě čekat.
Co se děje?
Chci se na tu školu dostat.
Hele...
Zvládneš to.
Zdravím.
Jmenuji se Hiro...
Promiňte.
Jmenuji se Hiro Hamada.
A pracoval jsem na něčem, co je fakt bezva.
Doufám, že se vám to bude líbit.
Tohle je mikrobot.
Dýchej.
Nevypadá to jako něco velkého, ale když se spojí se svými kamarády...
...tak je to hned zajímavější.
Mikroboti se ovládají pomocí tohoto vysílače.
Myslím na to, co chci udělat
a oni to udělají.
Můžete dělat, co jen chcete.
Stavby.
Na čem pracuje spousta lidí několik měsíců nebo let,
může teď vytvořit jediný člověk.
A to je pouze začátek.
Co třeba přeprava?
Mikroboti mohou přenést cokoliv a kamkoliv.
Na cokoliv jen pomyslíte, mikroboti to udělají.
Omezuje vás pouze vaše představivost.
Mikroboti.
- To je můj synovec! - Ano!
To je moje rodina! Zbožňuju svou rodinu!
Zvládnul jsi to.
- Jo! - Vytřel jsi jim zrak.
- Zbožňovali tě. Bylo to úžasné. - Ano.
Se správným vybavením by tvá technologie mohla být revoluční.
Alistair Krei.
Mohu?
Pozoruhodné.
- Chci tvé roboty v mé firmě. - No nekecejte.
Pan Krei má pravdu. Tvoji mikroboti jsou opravdu super.
Můžeš pokračovat ve vývoji,
nebo je můžeš prodat muži, co je bude mít jen pro sebe.
Roberte, vím, co si o mně myslíš,
- ale nemělo by to ovlivnit... - Je to na tobě, Hiro.
Měl bys vědět, že pan Krei musel udělat určitá opatření,
aby se dostal tam, kde je.
- To není pravda. - Já bych mikroboty nebo cokoliv jiného
Kreiovi nesvěřoval.
Hiro...
Nabízím ti víc peněz, než si 14letý chlapec dokáže představit.
Cením si vaší nabídky, pane Kreii, ale nejsou na prodej.
Myslel jsem, že jsi chytřejší.
Roberte...
Pane Kreii.
To patří mému bratrovi.
Pravda.
Těším se, až tě uvidím ve třídě.
Neuvěřitelné!
Tak jo, pojďme nakrmit vaše hlavičky.
Zpátky do kavárny, večeře je na mě.
- Ano! - Jídlo zdarma, jo! - Tetičko Cass?
- Přijedeme později, dobře? - Dobře.
Jsem na tebe tak hrdá!
- Na vás oba! - Děkujeme, tetičko Cass.
Vím, co chceš říct.
Měl bych na sebe být hrdý,
protože jsem využil svůj dar k něčemu prospěšnému.
Ne, ne, jen jsem ti chtěl říct, že sis nezapnul poklopec.
K popukání.
Co to...?
Vítej ve škole šprtů, šprte.
Poslyš...
Nebyl bych tady, kdyby nebylo tebe,
však víš,
díky, že jsi to se mnou nevzdal.
- Jsi v pořádku? - Ano, jsem.
Profesor Callaghan tam zůstal.
Tadashi, ne!
Callaghan je stále uvnitř, někdo mu musí pomoct.
Tadashi!
Tu máš čaj.
Ahoj.
Ahoj, tetičko Cass.
V kavárně je paní Matsudová.
Má na sobě něco, co se na její věk nehodí.
Vždycky ses tomu smál.
Měl bys jít dolů.
Možná později.
Volali znovu z univerzity.
Už je to pár týdnů, co začala škola,
ale ještě není pozdě se tam zapsat.
Dobře, díky.
Popřemýšlím o tom.
Ahoj, Hiro. Jen jsme se chtěli podívat, jak se máš.
- Jsme tady pro tebe. - Hiro, kdybych měl jednu superschopnost
chtěl bych se protáhnout přes tuhle kameru
a pořádně tě obejmout.
Ahoj, jmenuji se Baymax.
Jsem tvůj osobní léčitel.
Ahoj, Baymaxi, nevěděl jsem, že ještě funguješ.
Cítím smutek.
Copak se děje?
Jen jsem si trochu poranil prst, ale jsem v pořádku.
Na stupnici od jedné do deseti, jak bys popsal svou bolest?
Nula. Jsem opravdu v pořádku.
Díky, můžeš se zase vypnout.
Bolí to, když se toho dotknu?
Nedotýkej se toho.
- Spadl jsi. - Myslíš?
Na stupnici od jedné do deseti...
Na stupnici...
Na stupnici od jedné do deseti...
Na stupnici od jedné do deseti, jak bys popsal svou bolest?
- Nula. - Vždy se můžeš vyplakat.
- Ne! - Je to přirozená reakce na bolest.
- Nebrečím. - Zjišťuji zranění.
- Nech toho. - Dokončeno.
- Neuvěřitelné. - Jsi v pořádku.
Nicméně tvé hormony a buňky jsou zvýšené.
Pociťuješ změny v náladě. Diagnóza...
- Puberta. - Cože? Dobře...
- Měl by ses zase vypnout. - Měly by se ti objevovat chlupy.
Na obličeji, na hrudi, v podpaží...
- Děkuji! - Také může dojít k novým a divným nutkání.
Dobře, vrať se zase do tašky.
Nemohu se vypnout, dokud neřekneš, že jsi s péčí spokojen.
Dobře, jsem spokojen...
Můj mikrobot.
To nedává smysl.
Puberta může být pro chlapce, který se mění v muže, dost složitá.
Ne. Je přitahován ostatními mikroboty,
ale to není možné, oheň je všechny spálil.
Asi je rozbitý.
Tvůj maličký robot chce někam jít.
Fakt? Tak proč nezjistíš kam?
Zlepšilo by to tvé pubescentní změny nálad?
Rozhodně.
Baymaxi?
Co to...?
- Hiro? - Ahoj, tetičko Cass.
- Páni, vylezl jsi... - Jo, už bylo načase.
- Jdeš se zapsat do školy? - Jo.
To, co jsi mi řekla, bylo opravdu inspirující.
To je úžasné.
Dobře...
- Dáš si k večeři pálivá kuřecí křidýlka? - Jo.
Takový ty pálivější, však víš.
- To zní dobře. - Bezva. Ještě jedno objetí.
Baymaxi!
Zbláznil ses?
- Co to děláš? - Našel jsem, kam tvůj maličký robot chtěl jít.
Říkal jsem ti, že je rozbitý. Nesnaží se jít...
Zamčeno.
Tamhle je okno.
Prosím, dávej pozor.
Pád z této výšky by ti mohl vážně ublížit.
Jejda.
Promiň, upustím nějaký vzduch.
Skončil jsi?
Ano.
- Chvilku mi zabere, než se zase nafouknu. - Prostě...
Jen buď potichu.
Moji mikroboti?
Někdo jich vyrábí víc.
Hiro?
Dostal jsem z tebe infarkt.
Mohu tě rukama defibrilovat.
- Připraveno. - Zastav! Přestaň! To se jen tak říká.
Ale ne...
- Poběž! - Nejsem rychlý. - To vidím!
Honem! Poběž!
Vykopni to!
Prašť do toho!
Běž! Běž!
No tak! Pospěš!
Dělej!
Honem!
Poběž!
Dělej! K oknu!
Tak už se procpi!
- Baymaxi? - Hiro?
Pojď, vypadneme odtud! Honem!
Dobře, takže ještě jednou.
Napadl tě muž v masce
s armádou malých létajících robotů.
Mikrobotů!
- Mikrobotů. - Jo!
Ovládal je telepaticky pomocí neuronového vysílače.
Takže ten záhadný muž používal vysílač,
aby napadl tebe a tady tlouštíka.
Hlásil jsi, kdy byli tvoji létající roboti ukradeni?
Ne, myslel jsem, že jsou zničení.
Vím, že to zní bláznivě, ale Baymax tam byl taky.
- Pověz mu to. - Ano, strážníku.
Říká pravdu...
- Co je to s tebou? - Dochází mi baterie.
Vydrž co nejdéle.
Jsem osobní léčitel jménem Baymax.
Chlapče? Co kdybych zavolal tvým rodičům, aby si tě tady vyzvedli?
- Cože? - Napiš mi jejich telefon na tento papír...
Musím tě dostat do tvé tašky.
- Můžeš chodit? - Provádím prohlídku. Hotovo.
Léčitel.
Poslyš,
kdyby se tetička ptala, tak jsme byli celý den ve škole, jasné?
- Vyskočili jsme z okna. - Ne!
Potichu.
Vyskočili jsme z okna.
Před tetičkou Cass nesmíš říct nic takového.
Hiro?
Jsi doma, zlatíčko?
- Ano. - Slyšela jsem tě.
- Ahoj. - Ahoj, tetičko Cass.
Podívejme se na mého vysokoškoláka.
Nemůžu se dočkat, až mi to vše řekneš. Křidýlka jsou skoro hotová.
- Potichu! - Jo, křidýlka!
To budeš ale koukat.
Opravdu. Zítra nám ty křidýlka dají co proto.
Víš, co tím myslím? Dobře. Posaď se a všechno mi vyprávěj.
Jak jsem se zapsal později,
tak toho musím dost dohnat.
Co to bylo?
Mochi.
Ta zatracená kočka.
Tak si to alespoň vezmi nahoru.
- Moc se nenadři... - Díky, že to chápeš.
Chlupaté děťátko. Chlupaté děťátko.
Dobrá.
- Zvedni se. - Jsem léčitel Baymax.
Hezky jednu po druhé.
Nedává to smysl.
Tadashi.
Cože?
Tadashi.
- Tadashi je pryč. - A kdy se vrátí?
Umřel, Baymaxi.
Tadashi byl velmi zdravý člověk.
Se správným jídelníčkem a cvičením měl žít ještě dlouho.
Jo, to měl.
Ale vypukl požár
a teď je mrtvý.
- Tadashi je tady. - Ne.
Klidně to opakuj, ale je vážně pryč.
Nikdy na něj nezapomenu.
Tak moc to bolí.
Nevidím žádné známky fyzického zranění.
To je jiný druh bolesti.
Jsi mým pacientem, pomohu ti.
To nenapravíš, kamaráde.
- Co to děláš? - Stahuji databázi pro osobní ztráty.
Staženo.
Obsahuje kontakty na přátele a milované.
- Nyní je kontaktuji. - Ne, ne, ne! - Byli kontaktováni.
Neuvěřitelné.
- Co to děláš? - Další léčba zahrnuje soucit a útěchu.
- Jsem v pořádku, opravdu. - Budeš v pořádku.
Tak, tak.
Díky, Baymaxi.
To s požárem mě mrzí.
V pořádku, byla to nehoda.
Ledaže...
Ledaže by to nehoda nebyla.
Na té přehlídce mi ten chlápek málem ukradl mikrobota.
Založil ten požár, aby zakryl stopy.
On může za to, že Tadashi zemřel.
Musíme ho dostat.
Žije to! Žije to!
Jestli ho máme chytit, tak potřebuješ pár vylepšení.
Pomůže to tvému emocionálnímu stavu?
Rozhodně.
Zapracujeme na tvých pohybech.
A teď se postaráme o tohle.
Mám k tomu několik výhrad.
Kvůli tomuhle brnění jsem děsivější, než při mém původním navržení.
Tak to má být, kámo.
Vypadáš zle.
Mně nemůže být zle, já jsem robot.
- To se jen tak říká. - Přenos dat dokončen.
Nechápu, k čemu mi jako léčiteli bude karate.
Snad nechceš, aby se mi něco stalo, ne? Prašť do toho.
Ano! Kladivo!
Kop! Sekáč!
Kop z otočky! Gumové medvídky!
Ano.
Jo! Ťukni.
- To není v mojí databázi. - Ne, to není bojový příkaz.
Lidé to občas dělají, když jsou nadšení nebo nažhavení.
- Uplavala... - Už to chápeš. - Přidám to do své databáze.
Dobrá, tak ho pojďme chytit.
Tak pojď.
Dostaň ho, Baymaxi!
Jdeme pozdě.
Tvůj maličký robot se snaží někam dostat.
Pojď.
Po jídle musíš hodinu počkat, než půjdeš plavat.
Hele!
Pojď.
- Tvůj puls stoupá... - Potichu.
Dobře, Baymaxi. Je načase, abys použil ty vylepšení.
- Hiro? - Ne...
Ale ne. Běžte odtud, běžte.
- Co tady děláš? - Nic...
Jen se tak procházím, cítím se potom lépe.
- To je Baymax? - Jo, pojďme...
Proč má na sobě spoďáry z uhlíkových vláken?
Také umím karate.
- Musíte jít. - Ne, neodháněj nás, Hiro.
Jsme tady pro tebe, proto nás Baymax zkontaktoval.
Ztráta milované osoby si žádá podporu přátel a milovaných.
- Dobře... - Kdo by se rád podělil o své pocity?
Já, tady!
Jmenuji se Fred a už je to 30 dní...
Pane jo!
Nejsem jediný, kdo to vidí?
Bože můj! Ne!
Běžte! Baymaxi, dostaň ho!
Ne! Ne, ne, ne!
- Co to děláš? - Zachraňuju vám život.
Baymax ho zvládne.
Jejda.
- Wasabi! - Měj se.
Hiro! Hned teď nám to vysvětli.
Ukradl mi mikroboty, založil požár. Nevím, kdo to je.
Baymaxi, odraz je!
Ostře doleva!
Ta maska, černý oblek...
Máme tu super padoucha, lidičky.
Není to bezva? Je děsivej. Je to super.
- Proč jsme zastavili? - Máme červenou!
Na semafory tentokrát kašli!
Proč se nás snaží zabít?
- Proč se nás snažíš zabít? - Je to padouch! Viděli jsme až příliš!
Nedělejme ukvapené závěry. Nevíme, jestli nás chce zabít!
- Auto! - Snaží se nás zabít!
- Ty jsi právě zapnul blinkr? - Musíš, když chceš zatočit!
Je to zákon!
To stačí.
Zastav to auto! Baymax a já ho dostaneme!
Pás v autě zachraňuje životy.
Vždy se připoutej.
Co to děláš? Co to děláš? Co to děláš?
- Setřásli jsme ho? - Pozor!
Drž se, Baymaxi!
- Nezvládneme to! - Zvládneme to!
- Zvládli jsme to! - Jo!
Říkala jsem vám, že to zvládneme!
Tvá zranění žádají mou pozornost.
Vaše tělesné teploty jsou nízké.
Musíme se odtud dostat.
Vím, kam půjdeme.
Kde to jsme?
- Frede. - Kam to jdeš?
Vítejte v "mi casa". To je francouzsky hlavní vchod.
- To není. - Poslyš, troubo.
Jeden blázen se nás pokusil zabít,
takže nemám náladu na...
Vítejte doma, pane Fredericku.
Heathcliffe, nazdar. Pojďte dál, lidičky. Budeme tu v bezpečí.
Ťukni.
Uplavala.
Freddy?
- Tohle je tvůj dům? - Myslela jsem, že žiješ pod mostem.
Vlastně patří mým rodičům.
Jsou na dovolené na rodinném ostrově. Měli bychom sem občas zaskočit.
To si snad děláš srandu.
FREDE, NEDOTÝKEJ SE! - FRED
Kdyby dnes nebylo toho zloducha v masce,
tak tohle je to nejdivnější, co jsem dnes viděl.
Můj mozek mě nenávidí za to, že jsem se na to podíval.
- Tvoje tělesná teplota je stále nízká. - Jo, já vím.
Jako bych ležel na obřím vařícím se marshmallow.
- Je tak příjemný. - No jo.
Je to super.
Bezva robot.
Nepřipomíná vám něco tenhle znak?
- Ano! Je to pták! - Ne...
Ten muž v masce nosí něco podobného.
Dopadení toho padoucha zlepší Hirovo emocionální stav.
Dopadení?
- Ani nevíme, kdo to je. - Mně něco napadá.
Doktor Řezák?
Ve skutečnosti je to ale milionář a vynálezce zbrání Malcolm Chazzletick.
- Ničitel? - Za maskou se skrývá průmyslník Reid Axworthy.
Baron von Ničitel? Řekni nám, co tím myslíš.
Nechápete to? Ten muž v masce, který nás napadl,
není nikdo jiný než
Alistair Krei.
- Cože? - Zamysli se nad tím.
Krei chtěl tvé mikroboty, ale ty jsi řekl "ne".
To je pro muže jako je Krei nepřípustné.
To není možné. Neodpovídá tomu popisu.
Tak kdo byl ten muž v masce?
Nevím.
Nic o něm nevíme.
Jeho krev je AB negativní.
- Jeho cholesterol je... - Baymaxi, ty jsi ho prohlížel?
Dělám to, co lékařská prohlídka vyžaduje.
Ano!
Můžu použít data z tvé prohlídky, abych ho našel!
To budeš muset prohlédnout každého v San Fransokyo.
A to potrvá jak dlouho? Já ti nevím.
- Věčně? - Ne, ne, ne, ne.
Jen se na to musím podívat z jiné stránky.
Mám to! Prohlédnu celé město najednou!
Jen musím Baymaxovy senzory vylepšit.
Vlastně, jestli ho chceme chytit,
tak vás budeme muset vylepšit.
Koho chceš vylepšovat?
Ztráta milované osoby si žádá podporu přátel a milovaných.
Dobře, líbí se mi, kam tím míří.
To nemůžeme, jsme šprti!
Hiro, chtěli bychom ti pomoct, ale my jsme prostě my.
Ne...
Můžete být mnohem lepší.
Tadashi Hamada byl náš nejlepší kamarád.
Jdeme do toho.
Cítíte to?
Musíte to cítit, začíná velkolepý příběh.
Budeme superhrdinové!
Rozpažit.
Neuronový vysílač musí mít v masce.
Pokud dostaneme masku, tak nebude moct ovládat mikroboty.
Konec hry.
Superskok!
Plivu oheň!
- Zbožňuju to! - Není to špatný.
- Cítili jste se někdy tak super? - Lidičky.
Mrkejte na to.
Rád bych vám představil Baymaxe verzi 2.
Je skvělý.
Zdravím.
Zastav, soustřeď se.
Ukaž, co umíš.
Ukaž jim to s rukou.
- Uplavala... - Ne, to ne.
Tu druhou věc.
Páni!
Raketová pěst! To se Fredovi líbí!
A to bylo teprve jedno vylepšení.
Baymaxi, křídla.
Ty brďo!
Trysky.
Nechápu, jak ze mě létání udělá lepšího léčitele.
Já nechápu, že to nechápeš! Bezva!
Plný výkon!
Drž výšku!
Pomalinku.
Nahoru, nahoru, nahoru! Nabouráme!
Moc rychle! Moc rychle! Moc rychle...
Ne, ne.
Nahoru, nahoru, leť!
Nahoru, nahoru, nahoru!
To bylo něco.
Dnes asi už létat nebudeme.
- Co myslíš? - Množství tvých buněk se zvyšuje.
A to znamená?
Léčba funguje.
Ale ne...
Ne, ne, ne, ne.
Baymaxi!
Ano!
Páni.
To bylo...
Zlý.
To se jen tak říká.
To je pravda, kamaráde.
Už nikdy nepojedu autobusem.
Tvůj emocionální stav se zlepšil.
Nemohu se vypnout, dokud neřekneš, že jsi spokojen s péčí.
Cože?
Nechci, aby ses vypnul.
Musíme toho chlápka najít.
Tak spusť snímání.
Funkčnost vylepšena.
Dosah se zvýšil o 1000 %.
Nalezl jsem shodu
na tom ostrově.
- Bezva výhled. - Jo...
Kdybych se nebál výšek, tak by se mi to nejspíš líbilo,
jenže já se výšek bojím, takže se mi to nelíbí.
Tamhle!
Baymaxi přistaň.
Úžasné! Naše první společné přistání.
Pojďte.
Karanténa?
Víte, co to znamená?
Karanténa je stav izolace, aby se předešlo zamoření nemocí nebo dokonce smrti.
Na tomhle je lebka. Lebka!
Buďte ve střehu. Může být kdekoliv.
Palte! Palte!
Byl to jen pták.
Alespoň víme, že nám výbava funguje.
Šest neohrožených přátel vedených Fredem.
Fred, Fredovi andělé.
Fredovi andělé.
Využívají síly slunce
s pradávnými amulety, co našli v podkroví.
Amulet je zelený.
- Nejspíš je to smaragd. - Frede!
- Vylepším ti laserovou rukou obličej. - Ticho, lidičky.
Vidíš něco, Baymaxi?
V této budově mi nefungují senzory.
No, super. Robot je rozbitej.
Lidi? Na tohle byste se měli podívat.
Co myslíš, že to je?
Nejsem si jistý.
Podívejte.
Hiro.
Krei.
Dobrá. Měli jsme udělat něco nemožného.
A taky jsme to udělali.
Vynalezli jsme zcela nový koncept přepravy.
Přátelé, představuji vám projekt "Tichý vrabčák".
Generále, mohu?
Panečku, kouzelná čepice.
Teleportace. Přenos hmoty vesmírem.
Už to není jen sci-fi.
Neinvestovali jsme do toho miliardy proto, abychom přenášeli čepice.
Dámy a pánové, dnes budete svědky změny historie.
Připravena, Abigail?
Když už jsme pozvali všechny ty lidi...
Předvedu jim to.
Odpočet zahájen. Třicet vteřin do startu.
29... 28...
- Kabina na místě. - Pane?
Pane, máme tu menší nepravidelnost v magnetickém kontinuu.
- Je to problém, pane Kreii? - Ne, to není.
Vše je v pořádku.
Do toho.
3... 2... 1...
Startuji.
Je tam! Ztratili jsme kontakt!
Ale ne...
- Porouchalo se to! - Nemáme energii.
Portál se deaktivoval.
Magnetické kontinuum se narušilo!
Kreii! Ihned to vypněte!
Chci, aby byl tento ostrov zavřen.
Vláda zrušila Kreiův experiment.
Použil tvé mikroboty, aby ukradl své přístroje.
Krei je ten muž v masce.
Ale ne...
Baymaxi, dostaň nás odtud!
Běžte pro vysílač, má ho pod maskou!
Baymaxi!
- Jaký je plán? - Teď se toho ujme Fred.
Superskok!
Gravitační úder!
Tvrdý dopad!
- Teď vážně, jaký je plán? - Získat tu masku.
- Jsem ti v patách! - Já to myslel vážně! Jaký je plán?
Hele, ty!
Chceš si zatancovat?
Tak si pojď zatancovat se mnou! Sundej si masku, nebo okusíš tohle!
A taky tohle!
Jsem v pořádku.
To je vše, co umíš?
To umíš taky?
Jsem zpátky s ohněm!
Ne!
Je po všem, Kreii.
Profesor Callaghan?
Ta exploze...
- Zemřel jste. - Ne, měl jsem tvé mikroboty.
Ale...
Nechal jste Tadashiho zemřít.
Vrať mi tu masku, Hiro.
- Chtěl vás zachránit. - To byla jeho chyba!
Baymaxi, znič ho.
Podle mého programu nemohu člověku ublížit.
Už ne.
Hiro, tohle by...
Dělej, Baymaxi! Znič ho.
Ne! Nech toho, Baymaxi! Ne!
Nechte toho! Utíká!
Baymaxi!
Můj zdravotní program byl narušen.
Lituji potíží, které jsem zřejmě způsobil.
Jak jste to mohli udělat? Měl jsem ho!
Udělal jsi něco, na čem jsme se předtím nedohodli.
Dohodli jsme se, že ho chytíme.
- A šmytec. - Nikdy jste mi neměli pomáhat!
Baymaxi, najdi Callaghana.
Můj vylepšený senzor byl poškozen.
Křídla!
- Hiro, tohle není náš plán. - Leť!
Hiro!
Máš vysoký tlak.
- Jsi nešťastný. - Jsem v pořádku.
Tu máš. Už to funguje?
- Můj senzor je provozu schopný. - Dobře.
Tak teď...
Co to...?
- Chystáš se mi vyjmout můj zdravotní program? - Ano.
- Otevři se. - Mým úkolem je léčit zranění.
Baymaxi, otevři se.
Chceš, abych zabil profesora Callaghana?
Prostě se otevři.
- Zlepší zabití profesora Callaghana tvůj emocionální stav? - Ano!
Ne. Já nevím! Otevři se.
- Chtěl by to tak Tadashi? - To je jedno!
- Tadashi mě naprogramoval... - Tadashi je mrtvý!
Tadashi je mrtvý.
Tadashi je tady.
Ne, není.
Tadashi je tady.
Tady Tadashi Hamada.
Toto je první test mého robota.
Ahoj, jmenuji se Baymax.
Nech toho! Přestaň!
Sedmý test mého robota.
Ahoj, jmenuji se...
Počkej! Zastav se!
Znovu je tady Tadashi Hamada.
Tohle je 33. test mého robota.
Já to s tebou nevzdám.
Ještě to nechápeš, ale lidé tě potřebují.
Tak zpátky do práce.
Tady Tadashi Hamada a tohle je 84. test.
Tak co, chlapáku?
Ahoj, jmenuji se Baymax. Jsem tvůj osobní léčitel.
Funguje to. Funguje!
To je úžasné! Ty funguješ!
Věděl jsem to, věděl jsem to. Věděl!
Funguješ. Nemůžu tomu uvěřit! Dobře...
Tohle je významná chvíle.
Prohlédni mě.
Hladina tvých neurotransmiterů je zvýšená.
- To znamená, že jsi šťastný, - To jsem. Opravdu jsem šťastný.
Počkej, až tě uvidí můj bratr.
Pomůžeš mnoha lidem, kamaráde.
Mnoho lidem.
To stačí. Jsem spokojený s péčí.
Děkuji ti, Baymaxi.
Moc se omlouvám.
Nepatříš mi.
Hiro...
Lidičky, já...
Já...
Chytíme Callaghana.
A tentokrát mu dáme za vyučenou.
Příště nenechávej svůj tým uvězněný na ostrově.
- No jo... - To je v pohodě.
Sluha pro nás poslal rodinný vrtulník.
Hiro, našli jsme něco, na co by ses měl podívat.
- Téměř se to povedlo. - Kreii!
Můžeš za to! Věděl jsi, že to nefungovalo!
Callaghan?
- On tam byl? - Byl to dobrý člověk.
- Co se stalo? - To nevím.
Někde tady musí být odpověď.
Počkej, počkej! Zastav! Tady něco je.
Je tady s pilotem.
Počkat.
Když už jsme pozvali všechny ty lidi...
Tím pilotem byla Callaghanova dcera.
Callaghan za to viní Kreie.
Jde tady o odplatu.
Tak na co ještě čekáme?
Tento nový kampus je vyvrcholením životního snu.
A bylo by nemožné to uskutečnit,
kdybychom nepřekonali překážky.
Udělalo nás to silnějšími.
Dostali jsme se na cestu k zářivé budoucnosti.
- Co to...? - Překážka?
- Byla moje dcera také překážkou? - Callaghane.
Tvá dcera... Byla to nehoda.
Ne! Věděl jsi, že to není bezpečné.
Moje dcera je kvůli tvé aroganci mrtvá!
- Co to děláš? - Když jsi Abigail posadil do toho stroje,
vzal jsi mi vše.
Teď vezmu všechno já tobě.
Ne, ne, ne! To nemůžeš!
Uvidíš, jak zmizí všechno, co jsi vybudoval.
- Poté jsi na řadě ty. - Profesore Callaghane!
Nechte ho jít.
- Chtěla by tohle Abigail? - Abigail je mrtvá!
Nic to nezmění.
Věřte mi, vím to.
Poslechni ho, Callaghane.
Prosím, nech mě jít. Dám ti vše, co budeš chtít.
Chci zpátky svou dceru!
Leť pro tu masku!
Baymaxi!
Jde se do akce!
Je tady nějak ouzko.
- Je moc silný! - Nezvládneme to! - Hiro, porazíš ho!
Hiro! Hiro! Hiro!
Hiro! Hiro! Pomoc!
- To je ono! Vím, jak ho porazit! - Hiro? Hiro?
Poslouchejte, vymyslete způsob, jak se dostat ven.
Podívejte se na to z jiné stránky.
Jsem zpátky!
Moje ruce! Nemůžu se nikam hnout!
Počkat, je to jen oblek.
Nazdárek, cedulko.
Trochu s tebou zatočím.
Dvojitá otočka! Ano!
Otočka za zády!
Jo!
Baymaxi!
Hiro...
Zbožňuju toho robota!
Dobře. Nový plán!
Vykašlete se na masku. Odrovnejte mikroboty.
- Vcucne je portál! - Konečně pořádný plán!
- Honey, Frede, budete nás krýt? - Že se vůbec ptáš.
- Jdeme na to, Freddy! - Kouřová clona!
Připravit!
A...
Střemhlav na něj!
Je tady poněkud divná gravitace.
A teď tohle!
Zelené čepele zuřivosti!
Jde na to ženská!
Otočka s dvěma cedulemi!
A teď jsou v jednom ohni!
Tomu se říká chemická reakce!
Kop z otočky. Sekáč. Kop.
Kladivo.
A teď to skončí!
- Vypadá to, že vám došli mikroboti. - Cože?
Baymaxi.
Ne!
Náš program brání Baymaxovi, aby ublížil lidem,
ale tohle si vezmeme.
Je to stále zapnuté! Musíme to vypnout!
Nemůžeme! Rozpadá se! Portál se zničí!
Musíme se odtud hned dostat!
- Baymaxi! - Moje senzory zaznamenaly život.
- Cože? - Jde to odtamtud.
Je tam žena.
Je v hyperspánku.
Callaghanova dcera...
- Je ještě naživu. - Abigail...
Pojďme pro ni.
Portál se destabilizuje, nezvládnete to!
Je uvnitř a naživu.
Někdo jí musí pomoct.
Co ty na to, kamaráde?
Díky létání jsem lepší léčitel.
Všude jsou tu kusy Kreiovy budovy!
Pozor!
Zaměřil jsem pacienta.
Pospěš si!
Tak pojď, vezmeme ji domů.
Navedu tě ven. Poleťme!
Doprava!
Dobře! Doleva!
Ostře doprava!
Otočka.
Nahoru.
Opatrně.
Super let!
Už jsme skoro tam!
Baymaxi!
- Moje trysky nefungují. - Chytni se mě a drž se.
Existuje jeden způsob, jak vás mohu oba dostat do bezpečí.
Nemohu se vypnout, dokud neřekneš, že jsi spokojen s péčí.
Ne, ne, ne, počkej. Co ty?
- Jsi můj pacient. - Baymaxi...
- Tvůj život je pro mě důležitý. - Přestaň...
- To nemůžeš... - Jsi spokojený s péčí? - Ne!
Musí existovat jiný způsob. Nenechám tě tady!
- Na něco přijdu! - Už není čas.
- Jsi spokojen s péčí? - Prosím!
Ne.
- Nemůžu ztratit i tebe. - Hiro...
Vždy budu s tebou.
Jsem s péčí spokojen.
- Hiro! - Jo! Zvládl to!
Baymax?
Slečno, slyšíte mě? Jak se jmenujete?
Abigail Callaghanová.
Dobře, Abigail. Budete v pořádku.
Odvezeme vás do nemocnice.
Nastupte si.
Velký úklid trosek ústředí Krei Industries pokračuje.
Zprávy hovoří o neznámé skupině lidí,
díky kterým se předešlo hrozivým následkům.
Celé město San Fransokyo se ptá:
"Kdo jsou ti hrdinové a kde jsou nyní?"
- Ahoj. - Ahoj!
- Ahoj, zlatíčko. - Dobře.
Ještě jednou.
Měj se.
- A pak jsem byl... - Jdeme.
Uplavala.
Au...
Jmenuji se Baymax, jsem tvůj osobní léčitel.
Ahoj, Hiro.
Nechtěli jsme být superhrdiny,
ale někdy nejde všechno tak, jak byste chtěli.
Můj bratr chtěl pomoci mnoha lidem.
A právě to uděláme.
Kdo jsme?
www.neXtWeek.cz
Přeložil: Bac Korekce: Miki226
Táto, přál bych si, abych pro tebe něco dokázal.
Znamenáš pro mě opravdu hodně. Upřímně...
Vždy jsem mezi námi cítil tu vzdálenost, když jsi byl na rodinném ostrově.
Přál bych si, abys viděl...
Frede.
Synu.
Tati?
Nosím je normálně,
pak je otočím.
Obrátím je naruby a nosím je, poté je znovu otočím.
Tati!
Máme dost věcí, co musíme probrat.
www.neXtWeek.cz
Přeložil: Bac Korekce: Miki226