TEORIA UNIVERSULUI
Cambridge, Anglia, 1963
Haide !
Hai, bătrâne !
Intrăm pe str. Trinity Lane !
Fii atent la drum, Brian !
Brian profită de șansă !
Iată echipa de forță !
Hawking a pierdut !
Nu !
Pierzi, Brian.
Ești prea încet, bătrâne.
Dumnezeule ! Da.
E timpul să bem ceva.
Bună !
Dacă secretul universului ar avea de-a face cu sexul ?
Uite subiect de doctorat !
Fizica amorului.
- E mai degrabă domeniul tău, Brian. - Nu și-n ultima vreme.
Te vor exclude dacă nu te hotărăști.
Îi știu pe toți cei de aici, care au...
Minunat ! Doamne !
Oameni de știință.
- Da. - Ai reușit.
Fii liniștită, nu stăm mult. Pare îngrozitor de plictisitor.
- Anoști. - Cine e acela ?
Care ?
El ?
E ciudat. Deștept.
Merge la marșurile pentru dezarmarea nucleară.
Wilde. Jane Wilde.
Uite-l pe David ! David !
- Vin imediat. - Diana !
Mă întorc imediat.
- Bună ! - Bună !
- Știință. - Litere.
- Engleză ? - Franceză și spaniolă.
Dar tu ? Tu ce...
Cosmolog. Sunt cosmolog.
Ce e asta ?
E un fel de religie pentru ateiștii inteligenți.
Ateiștii inteligenți ?
Nu ești religioasă, nu ?
B. A.
- Biserica Anglicană ? - Anglicană, da.
Cineva tot trebuie să fie.
Dar cui se-nchină cosmologii ?
Cui ne-nchinăm ?
Ecuației singulare, unificatoare, care explică totul în univers.
- Serios ? - Da.
Care e ecuația ?
Asta e întrebarea.
Și e o întrebare foarte bună.
Nu sunt sigur încă.
Dar intenționez să aflu.
Atunci de ce n-ai rămas la Oxford ?
Fiindcă rezultatele mele au fost așa un dezastru
încât m-au chemat la o examinare viva-voce
- și mi-au zis că dacă se mai întâmplă... - Ce e viva-voce ?
E o discuție aproape îngrozitoare, față în față.
- E un fel de interviu ? - Un interogatoriu.
Le-am zis că, dacă mi-ar acorda calificativul "bine",
voi rămâne la ei și-mi voi continua cercetarea la Oxford.
Dar, dacă mi-ar da un "foarte bine", pentru a intra la Cambridge,
voi dispărea de la ei.
Ți-au dat "foarte bine".
- Mi-au dat "foarte bine". - Sigur.
Petrecerea asta e moartă oficial.
Hai ! Te conduc eu acasă.
Haide, Jane !
Jane !
Îmi pare bine că am vorbit.
Da.
Sper să-ți găsești ecuația.
Da.
Pa !
Stephen ?
Da.
Iată !
O mică provocare pentru toți, înainte de a vă continua parcursul doctoral,
oricare ar fi acesta, d-le Hawking.
Dați-le mai departe.
Se vor alege bărbații dintre băieți,
grâul de pleavă, mezonii de mezonii pi,
quarcurile de gaguri.
Sunt zece întrebări, fiecare mai grea decât precedenta.
Succes ! Veți avea nevoie. Ne vedem vineri, la ora 15:00.
Asta o să mă bage în spital.
Unu. Vâsliți !
Doi. Vâsliți !
Trei. Vâsliți !
- Fii pe poziții, Brian ! - Ți-arăt eu poziție !
Fii pe poziții, Brian ! Continuă, Brian !
Gura !
- Pe poziții, Brian ! - Sunt extenuat !
Fii pe poziții, Brian !
Arunc-o ! Arunc-o, Wiggs !
Altcineva, în sfârșit !
- Îmi mai aduceți două, vă rog ? - Sigur.
- Și monede pentru telefon. - Da.
- Te simți bine, Steve ? - Jane !
Nu, desigur, Timothy s-a dovedit a fi chiar mojic.
N-o să ghicești cu cine l-am văzut recent.
Cu Caroline !
Pentru numele lui Dumnezeu ! N-are decât să fie cu el.
Care ar fi probabilitatea ?
Foarte scăzută.
El e Stephen.
- Joci crochet ? - Crochet ?
N-am jucat recent.
Duminică dimineața.
Sunt ocupată duminică dimineața.
E vorba de El.
Bine.
În fine, înainte să fiu întreruptă brusc...
Ridică-te !
Câte ai rezolvat ?
'Neața, Brian !
Bună ziua, Stephen !
La câte întrebări imposibile ai răspuns ?
Brian, habar n-am ce spui.
La câte dintre întrebările lui Sciama ai răspuns, Stephen ?
- La niciuna. - N-ai rezolvat niciuna ?
Le programasem pentru mai târziu.
- Nici nu te-ai uitat peste ele. - Nu.
Stephen, îți dai seama că te-ai înscris voluntar la un doctorat în fizică,
la una dintre facultățile cele mai renumite ?
- Da. - Credeam că ai dormit la instruire.
Bri ?
- Ce e ? - Poți să-mi pui niște Wagner ?
Du-te naibii !
- Intră, Stephen. - Scuze.
Michael, e ilizibil. Nu pot descifra cât ai greșit.
Bănuiesc că enorm.
Brian, e o harababură.
Tu te-ai deranjat cumva, Stephen ?
Scuze.
Da. Orarul trenurilor.
Regiunea de est servicii pasageri
E inacceptabil. Au expirat acum o lună.
Am scris pe spate. Am avut un mic accident.
Am rezolvat doar nouă.
Dumnezeule !
Slavă cerului ! Bravo !
Nouă ?
Intră !
Stephen, ia loc.
Am vrut să vorbim despre subiectul tezei tale.
Ne întrebăm cu toții care va fi acesta.
Nu mă pot hotărî.
Ai vreo idee ?
Nu.
VĂ RUGĂM VORBIȚI ÎNCET
Aici a descoperit electronul J.J. Thomson,
iar Rutherford a împărțit atomul.
Unul dintre marile beneficii ale acestui post e că nu știi niciodată
din ce parte va veni următorul progres sau de la cine.
Uite ce e ! Vinerea viitoare voi lua câțiva studenți remarcabili la Londra,
la o conferință a matematicianului Roger Penrose.
Vino, dacă te interesează.
Și închide ușa când pleci.
Înțeleg că n-ai mai fost la biserică.
A trecut mult.
Vrei să te convertești ?
Mă cam deranjează conceptul "dictatorului ceresc".
Ce faci la prânz ?
Mama face o friptură grozavă.
Jane, unde studiezi ?
- La litere. - Cartofi ?
Mulțumesc.
Franceză și spaniolă. Sper să-mi dau doctoratul.
În ce anume ?
Poezia medievală a peninsulei iberice.
Poeți medievali ?
Ce pictori îți plac ?
Îmi place Turner.
Turner, serios ?
Întotdeauna mi s-a părut că parcă tablourile lui ar fi plouate.
Tată !
Și William Blake.
- Dumnezeule, sub nicio formă. - Mersi, mamă.
Jane, gustă din socata mea.
- Da, mulțumesc. - Nu te atinge de ea.
- Nu te atinge de ea, Jane ! - Mersi. Mamă ?
Lui Stephen nu-i place băutura mea de casă.
Fățarnicule !
O să-ți dau câteva sticle la tine.
Stephen, ai venit de la biserică cu o femeie cumsecade.
Nu te simți binecuvântat ?
De-a dreptul sfânt. Mulțumesc.
N-ai zis de ce nu crezi în Dumnezeu.
Un fizician nu-și poate tulbura calculele
crezând într-un creator supranatural.
Ăsta e un argument împotriva fizicienilor, nu al lui Dumnezeu.
Grasă sau macră ?
- Jane, grasă sau macră ? - Macră, vă rog.
O invit pe Jane să mă însoțească la May Ball.
Serios ?
Impresionant !
Va trebui să dansezi anul ăsta, Stephen.
Urmează copanul. Poftim !
Bună !
Scuze.
- Te simți bine ? - Da.
- Dansezi, Stephen ? - Nu.
Nu, nu dansez.
E un fenomen pe care-l studiez cu bucurie, dar la care nu pot lua parte.
Sigur că da. Cine ar vrea să danseze ?
Vorbesc serios. Nu dansez.
Atunci, nu dansăm.
Vezi cum cămășile bărbaților și papioanele lor
strălucesc mai mult decât rochiile femeilor ?
Da.
- Știi de ce ? - De ce ?
Tide.
Detergentul ?
Fluorescența detergentului e surprinsă de lumina ultravioletă.
De ce știi asta ?
Când se nasc și mor stele,
ele emit radiații ultraviolete.
Dacă am putea vedea cerul în lumină ultravioletă,
ar dispărea aproape toate stelele
și am vedea doar aceste nașteri și morți spectaculoase.
Cred că ar arăta cam...
Cam așa.
Ai văzut ?
Ca acelea.
De ce ?
Ce anume ?
De ce poezie medievală spaniolă ?
Cred că îmi place să călătoresc în timp.
Ca tine.
Există vreo perioadă anume care te-ar interesa ?
În anii '20 a fost interesant.
Efervescenții ani '20.
"Caută, așadar, Nu te-ncrede în cititori de stele,"
"Ce urmăresc de după sticlă Întortocheate căi de stelele care cad."
Bravo !
E impresionant, nu-i așa ?
"La început a făcut Dumnezeu cerul și pământul."
"Și pământul era netocmit și gol."
"Întuneric"
"era deasupra adâncului."
Vrei să dansezi cu mine ?
Trenul care pleacă de la linia a treia
este cursa de 9:17 spre London King's Cross.
Haide, Stephen ! Mișcă-te !
Ce e cu tine ? Hai mai repede !
O stea,
de trei ori mai mare decât Soarele nostru, cum ar trebui să sfârșească ?
Printr-o implozie.
Forțele gravitaționale ale întregii mase
depășesc forțele electromagnetice ale atomilor individuali
și, astfel, are loc implozia.
Dacă steaua e îndeajuns de mare, implozia va continua,
creând o gaură neagră,
în care curbura spațiu-timp e atât de mare încât nimic nu poate scăpa.
Nici măcar lumina.
Devine mai mică.
Mai mică.
Steaua e mai densă pe măsură ce atomii, chiar și particulele subatomice,
sunt strivite, la propriu, într-un spațiu tot mai mic.
Și, la final, cu ce mai rămânem ?
O singularitate spațiu-timp.
Spațiul și timpul îngheață.
Ce-ar fi dacă am aplica teoria lui Penrose despre găuri negre
întregului univers ?
Dacă Einstein are dreptate sau relativitatea generală e corectă,
universul se extinde, da ?
- Da. - Bine.
Dacă dai timpul înapoi, atunci universul devine mai mic.
Bine.
Ce-ar fi dacă aș da totul înapoi,
ca să văd ce s-a întâmplat chiar la începutul timpului ?
- La începutul timpului ? - Da.
Deci, universul se micșorează,
devine tot mai dens, mai fierbinte, pe măsură ce...
Adică să dai ceasul înapoi ?
Exact. Dau ceasul înapoi.
- Dai ceasul înapoi. - Asta faci acum ?
- Dai ceasul înapoi ? - Asta fac.
Bine, continuă.
Ai mult de lucru. Continuă.
Nu vreau să cad.
E începutul timpului.
Ai mult de lucru. Continuă.
Continuă până când ajungi la...
- O singularitate ? - O singularitate spațiu-timp.
Deci, universul s-a născut din explozia unei găuri negre.
- Continuă. - Cum adică ?
Înainte de începutul universului ?
Nu. Continuă să dezvolți formula matematică.
Bine.
Împinge cât poți. Împinge.
Împinge. Cât poți tu.
Dar împing cât pot.
De ce... Haide ! Unu, doi...
De ce nu pot...
E-n regulă.
Al patrulea deget, al patrulea cârlig.
Se numește boala neuronului motor.
E o boală neurologică degenerativă care distruge celule cerebrale
ce controlează activitatea de bază a mușchilor,
cum ar fi vorbirea, mersul,
respirația, înghițirea.
Dispar semnalele pe care le primesc mușchii pentru a se mișca.
Se ajunge la atrofie musculară generală.
Slăbire.
În final, abilitatea de a controla mișcarea voluntară se pierde.
În întregime.
Mă tem că speranța medie de viață e de doi ani.
Nu te pot ajuta cu nimic.
Și creierul ?
Creierul nu e afectat.
Gândurile tale vor fi aceleași, doar că...
Într-un final, nu le va mai auzi nimeni.
Îmi pare foarte rău.
Bună, Brian !
ACCES INTERZIS
Bun venit la un nou episod din serialul The Natural World,
în care vom afla modul ciudat de hibernare
al exemplarului rar de fizician Cambridge,
ale cărui pene superbe le puteți admira acum.
Cum a fost ? Ce ți-au zis ? Cum e cu încheietura ?
Am o boală, Bri.
E venerică, Stephen ?
Am boala neuronului motor.
Scuze, nu știu...
E boala lui Lou Gehrig. A fost jucător de baseball.
Iartă-mă, am rămas în urmă cu cercetarea
bolilor enigmatice, motorii, ale jucătorilor de baseball.
Mai am doi ani de viață.
Cum ?
Chiar sună ciudat când o spui cu voce tare, nu ?
Ce vrei să spui ?
Nu se poate.
Ce au zis ? Scuze, nu prea...
Vrei să pleci, Bri ?
Stephen, scuze, am fost necioplit.
Nu, nu e...
Vrei să pleci ?
Stephen, ești căutat la telefon.
E o fată.
O să...
Ne vedem curând. O să...
Da.
Te așteaptă.
Stephen ?
Nu l-a mai văzut nimeni de ceva vreme.
Cred că...
Jane. Jane !
Brian, bună ! Scuze.
Vrei să iei loc ?
Îmi pare foarte rău.
Am vorbit cu Stephen ieri
și știu că l-ai sunat...
E ceva educațional ?
Foarte.
John are o aventură cu Martha. Însă...
Martha e îndrăgostită de Alan,
dar Alan cred că e homosexual, uitându-mă la pulover.
Deci...
Încerc să aflu probabilitatea matematică a fericirii.
Ești pe aproape ?
Un număr întreg din zero, dar nu, n-am aflat încă.
Stephen.
L-ai ratat. A fost aici mai devreme.
Nu face asta !
Pleacă.
Crichet.
Joacă un joc cu mine.
Pleacă.
Dacă nu te ridici să joci un joc cu mine,
nu mă voi mai întoarce aici.
Niciodată.
Haide !
Lasă-mă acum.
Vrei să discutăm sau nu ?
Vrei să pleci ?
- Asta vrei ? - Da, asta vreau.
Te rog, dacă-ți pasă câtuși de puțin de mine, pleacă.
- Nu pot. - Mai am doi ani de viață.
- Trebuie să lucrez. - Te iubesc.
Asta e o concluzie falsă.
Vreau să fim împreună cât mai avem
și, dacă nu mai e mult, atunci, asta e.
- Va fi de ajuns. - Nu știi ce urmează.
Se va schimba totul.
Ai ochelarii mereu murdari.
Așa.
E mai bine, nu-i așa ?
Da.
Da, este.
Soluțiile pentru ecuația Schrödinger
vor dispărea la capătul reprezentării, deci avem...
Timp.
Timpul e subiectul tău ?
Vreun aspect anume ?
Timpul.
Intră.
Nu cred că știi ce va urma, Jane.
Viața lui va fi foarte scurtă.
Așadar, fii atentă.
Știința îți e adversară
și nu vei apuca să lupți, Jane.
Va fi o înfrângere de la bun început.
Pentru toți.
Știu ce gândiți cu toții. Că...
Că nu arăt ca o persoană foarte puternică.
Însă îl iubesc,
iar el mă iubește pe mine.
Vom lupta împreună cu această boală.
Cu toții.
Doi, trei...
Succes !
- 'Neața, Stephen ! - 'Neața, d-le profesor !
Știu.
Ar putea fi mai elegant.
Da, dar eu...
Intră, Stephen !
Știu că ne îngrijoraserăm cu toții la început, dar eu...
Știam, Roger...
Ai avut anumite rețineri la început.
- Dar așa e la orice teorie. - Da.
Sigur. Foarte bine. Vom vedea.
- Bun venit, Stephen ! - 'Neața !
Vrei să iei loc ?
Nu, îmi e bine. Mulțumesc.
- Sigur ? - Da.
Stephen, pe scurt, după cum știm, primul capitol e plin de lacune,
nu se verifică matematic.
- Profesore Thorne ? - Capitolul al doilea nu e tocmai original.
Sunt multe dintre ideile lui Roger.
Măcar le-ai studiat.
În capitolul al treilea au rămas prea multe întrebări fără răspuns.
De acord.
Apoi, firește, ajungem la capitolul al patrulea.
Gaura neagră de la începutul timpului.
- Singularitatea spațiu-timp. - Într-adevăr.
E genial. E genial, Stephen.
Superb.
Prin urmare, nu putem decât să te felicităm.
Sau, ca să fiu mai exact: bravo, doctore !
Bravo, Stephen !
E o teorie extraordinară.
Vă mulțumesc.
Ce urmează ?
S-o demonstrez.
Să dovedesc printr-o singură ecuație că timpul a avut un început.
N-ar fi frumos, profesore ?
Acea ecuație unică, simplă, elegantă,
care să explice totul.
Da, ar explica.
Cu siguranță ar face-o.
Mulțumesc.
Stimabilului și formidabilului
- doctor... - Who ?
Doctor Stephen Hawking.
Pentru doctorul Stephen Hawking !
Mulțumesc.
E uimitor că și-a primit titlul primul,
la cât de puțin a muncit.
Munca a fost ultima prioritate a lui Stephen.
La Oxford, mai ales, a apărut în medie o oră. O oră pe zi, în medie.
Și, iată-l acum, stimabilul !
Lenevia lui e uimitoare.
Apropo de lenevie, Brian,
la câte cursuri te-am acoperit în ultimele șase luni ?
Iar tu făceai excursii de cercetare în Lake District.
- Sigur... - Și eu pe tine !
- De câte ori ? - De patru ori.
- E totul în regulă ? - Da.
Mi-e bine.
- Ce poți face ? - Vrei un cartof ?
Te rog.
- Afaceri sau relaxare ? - Relaxare.
Salut, Robbie !
E-n regulă, Robbie.
Asta
este
temporar.
Sigur.
E bine pentru micul dejun.
Mulțumesc.
Scuze, ai zis ceva ?
Am zis...
Da ?
Mulțumesc.
Așa, Lucy.
Așa.
O ții ?
Seamănă cu tine.
Nu.
Stai. Du-te, Jane !
Mă întorc imediat.
Luce ! Lucy.
Jane ?
Stephen. Bună...
Am o idee.
Jane...
Jane, am o idee.
- Bună ! - Bună, Dennis !
- Ce mai faci ?
Bine. Succes !
Se va descurca.
- Scuze. - Nu-i nimic.
Să presupunem
că anumite particule ar putea, de fapt, să scape de gravitația găurii negre.
Găurile negre nu sunt, de fapt, deloc negre,
ci strălucitoare datorită radiației termice.
Emisia constantă de radiație termică
determină găurile negre să piardă din masă
și, în final, să dispară printr-o explozie spectaculoasă.
E foarte simplu. E similar cu pierderea termică a unui corp.
- A doua lege a termodinamicii. - Corect. E termodinamică.
Dacă ne-am imagina că o gaură neagră ar pierde, într-adevăr, particule
și că, în timp, se va micșora, se va evapora, va...
Dispărea.
Așadar,
mai întâi,
o stea dispare într-o gaură neagră.
Apoi,
gaura neagră însăși
dispare.
Se duce, dispare.
Din nimic în nimic !
Îmi ești dator o altă bere.
Tocmai ți-am arătat că amicul nostru a demonstrat
că timpul, într-adevăr, are un început.
Nu numai asta, ci și cum s-a născut universul
- și... - Cum va sfârși.
Bum !
Poc !
E frumos, e savuros, e...
O idioțenie !
E absurd !
Am greșit cu ceva, profesore ?
Scuzați-mă !
Sunt profesorul Khalatnikov,
de la Academia Sovietică de Știință.
După cum știți,
mă ocup de evoluția universului fierbinte,
proprietățile radiațiilor microunde de fundal
și de teoria găurilor negre.
Ca să fiu sincer,
am venit aici, astăzi,
așteptându-mă să aud o mulțime de baliverne.
Plec acasă dezamăgit.
Micuțul acesta
a reușit !
A reușit !
Mă bucur să vă cunosc, profesore.
Plăcerea e a mea.
E plăcerea mea.
- Mulțumesc. - Bravo, Stephen !
M-am descurcat bine, având în vedere condițiile.
M-am îngrijorat puțin.
Radiație Hawking !
Micuțul a reușit !
- Haide, geniule ! - Ce amuzant !
Ți-a ajuns, bătrâne.
Hai, moșnege !
Unu, doi, trei !
Dumnezeule ! Cum se descurcă Jane ?
Stephen,
boala ta motorie bucală afectează...
Ce ?
Totul ?
Ce ? Nu.
E un sistem diferit.
- Automat. - Vorbești serios ?
E minunat, nu-i așa ?
Asta explică multe la bărbați.
Grăbește-te !
Haide !
Te rog.
Radiația Hawking
Ce e ?
E o surpriză.
Așa.
Ține-i închiși.
Uite, tati !
Este un cărucior electric.
Dacă nu-ți place, îl putem returna.
Nu înțeleg. Ai petrecut ani de zile
presupunând existența găurilor negre
și crezi că Cygnus X-1 ar putea fi prea bine
prima gaură neagră pe care o putem studia.
Și, totuși, ai pariat cu Kip Thorne că nu e gaură neagră.
Da.
Pe ce ai pus pariu ?
Pe un abonament de un an la o revistă.
- Ce revistă ? Nature ? - Nu.
Penthouse.
Penthouse ?
Da.
O să te prind !
Tati, atenție ! S-o prindem pe mami !
Haide...
O să te prind !
Mami !
Hai să vezi !
O să te prindem.
Haide !
Vacanță ! Vacanță...
Bună !
- Bună ! - Bună !
- Ați ajuns. - Bună, tată !
Nu e minunat ?
- Ce zici de trepte, Frank ? - Lucy !
Treptele sunt un mizilic, Jane.
- Stephen ! Ai ajuns ! - Bună !
Da, haide !
După ce ajungem sus, va fi foarte confortabil. Bună, Stephen !
- Bună ! - Așa !
- Te voi întoarce, Stephen. - Vrei să trag ?
Nu, mă descurc. Ocupă-te de bagaje.
- Pornim. Haide ! - O să-l ridic.
Ajungem, vezi ? E foarte ușor.
Și încă una, așa.
Sclipire ?
E...
- Plouă și tremuri de frig ? - Ești răcit ?
Nu.
Cade.
Cade...
- Foarte rece. - Ce e ?
Mă distrez de minune...
Ia-o pe Lucy o clipă.
Ce e ?
A ieșit ?
- Niște apă. - Nu te teme.
Bine, gata.
Așa.
E în regulă.
Trebuie să consulte un specialist.
Se repetă întruna.
- E ridicol. - Fără doctori.
Fără doctori.
Bine, fără doctori.
Puțină apă.
Stephen.
Am nevoie de ajutor.
Măcar pentru Robert.
Își pierde copilăria.
Tot caut un mod să mă descurc,
dar nu pot de una singură !
Totul e în regulă.
Suntem o familie normală.
Nu suntem o familie normală.
Nu suntem o familie normală !
Robert.
Mama ta e foarte supărată pe mine.
Mersi.
Jane !
Jane, oprește-te !
Stai jos !
Acum...
Vreau să-ți fac o propunere.
Poate părea neobișnuit, dar am văzut că face minuni.
Cred
că ar trebui să te gândești să faci parte din corul bisericii.
Mamă,
cred că e cel mai englezesc lucru pe care l-am auzit.
Așa o fi.
Adoram să cânt.
Te pricepi.
Nu știu.
Du-te.
E vorba de o oră pe săptămână.
Minunat !
Bine. Pe săptămâna viitoare !
- Pa ! - Pa !
La revedere !
- Bună ! - Bună !
Ai venit să cânți ?
Am venit să...
Soprană ?
Mezzo.
Exact ce ne trebuia ! Unde te-ai ascuns ?
E bună întrebarea !
Ești în locul potrivit, la momentul potrivit,
după cum se spune.
- Trebuie să mă întorc oricum, deci... - Bine.
- Ai totul ? - Da, mersi.
Mulțumesc că ai venit.
Vei fi un bun de preț.
Mersi.
Ar trebui să plec.
Dacă fiul tău vrea să ia lecții de pian...
- Da, cu siguranță. - Sună-mă.
- Așa voi face. - Minunat !
Și soțul meu adoră muzica.
Păi, aș putea să... Cântă și el ?
L-aș putea învăța și pe el.
E o poveste complicată.
- Dar... - Bine.
- Îți mulțumesc, Jonathan. - Mi-a făcut plăcere, Jane.
- Pa ! - Pa !
Al treilea deget. Acela, așa.
Ridică încheieturile puțin. Coatele înapoi.
Bine. Încearcă din nou.
Nu.
- Bine. - Da !
Mai vrei vin ?
De ce nu ? Mulțumesc.
- Stephen ? - Nu.
Stephen, Jane îmi spunea că ai o teoremă frumoasă,
care demonstrează că universul
a avut un început. Nu-i așa ?
A fost subiectul tezei mele de doctorat.
Noul meu proiect o demontează.
- O demontează ? - Da.
Așadar, nu mai crezi în creație ?
Credințele sunt irelevante în fizică.
Irelevante în fizică.
Înțeleg.
Stephen s-a răzgândit cu totul.
Noua idee e că universul nu are nicio graniță.
Nu are granițe, deci nici început.
Și nici Dumnezeu.
Înțeleg. Mă gândeam
că ai demonstrat că universul a avut un început și, astfel, un creator.
Greșeala mea.
Nu, a mea.
Stephen caută o teorie singulară care să explice toate forțele din univers.
Prin urmare, Dumnezeu trebuie să moară.
De ce să moară Dumnezeu ? Nu înțeleg.
Cei doi mari piloni ai fizicii
sunt teoria cuantică,
legile care guvernează particulele foarte mici,
electronii și așa mai departe,
și relativitatea generală.
Da, Einstein.
Teoria lui Einstein, legile care guvernează planetele foarte mari.
Însă teoria cuantică și relativitatea...
Nu-mi spune. Sunt diferite.
Nu se bazează nici pe departe pe aceleași reguli.
Dacă lumea ar fi toată formată din cartofi, ar fi ușor.
Am putea identifica un început exact, așa cum spunea cândva Stephen.
Un moment al creației.
Aleluia ! Dumnezeu trăiește !
Dacă adăugăm mazăre în meniu, atunci devine totul...
Talmeș-balmeș.
Da. O nebunie.
- Totul devine un haos fără Dumnezeu. - Doamne !
Lui Einstein nu-i plăcea mazărea.
Teoria cuantică. Spunea: "Dumnezeu nu joacă zaruri cu universul."
Se pare că nu numai că joacă zaruri,
ci le și aruncă acolo unde nu le putem găsi.
Dumnezeu s-a întors pe lista speciilor pe cale de dispariție.
Cred că o să se descurce.
Iar fizica și-a reluat activitatea.
Da.
Fizica și-a reluat activitatea.
Am fost căsătorit.
Din nefericire, ea s-a stins.
A trecut aproape un an deja.
A avut leucemie.
A luptat cu boala, iar eu am îngrijit-o.
Însă, în final...
Mă simt foarte singur.
Tirania camerei goale
și toate astea.
Dar mi-am găsit mântuirea în muzică. Predatul și cântatul.
Nu e tocmai o carieră, dar nu sunt foarte ambițios.
Deși nu e...
E un păcat ? Nu știu.
Nu întrebi pe cine trebuie.
Vă mulțumesc că m-ați invitat.
- Mulțumim că ai venit. - A fost minunat.
Dacă vă pot fi de ajutor cu ceva,
întregii familii, ar fi o onoare pentru mine.
N-am copii și niciun angajament, deci...
Vreau să zic că, dacă v-aș putea ajuta,
cred că mi-aș găsi un scop care mi-ar ușura propria situație.
Noapte bună !
Înțeleg
dacă ai nevoie de ajutor.
Dacă cineva e pregătit să ți-l ofere,
nu mă voi opune.
Ți-e răcoare ?
Da, e foarte înviorător.
Haide ! Gata ?
- Da. - Bine.
17, 18...
Așa. Bine. O să pun ceainicul.
Te strigă pe tine, vă strigă pe toți
Pentru a intra în împărăția Sa
Iisus s-a născut să ne mântuiască
Minunat ! Bine, putem pleca.
E puțin trecut de 7:45.
- Vă puteți lăsa exemplarele ? - La revedere !
Trebuie să-ți spun ceva.
Ce ?
Sunt însărcinată.
Doamne ! Am presupus că tu și Stephen...
E minunat.
- Este. - Da, minunat.
Felicitări, Jane !
Mulțumesc.
Zâmbiți, vă rog. Gata ?
La trei. Unu, doi, trei.
Zâmbet !
Zâmbet.
E fratele tău ? Pe bicicleta lui ?
- Mami ! - Vin !
Haide, iubire !
Știi deja
că te-am sprijinit mereu când ai ales să nu primești ajutor,
dar trebuie să găsim o soluție permanentă.
Situația nu mai poate continua așa.
Îți trebuie o infirmieră la dispoziție, imediat.
Primim ajutor.
Știi la ce mă refer.
Nu ne permitem o infirmieră.
Stephen, trebuie să găsești o cale de dragul familiei tale.
Ești celebru în toată lumea.
Pentru găuri negre, nu pentru concerte rock.
Stephen, nu e amuzant.
Cred că e urgent.
Avem dreptul să știm.
Avem dreptul să știm, Jane.
Ce să știți ?
Al cui e Timothy.
Al lui Stephen sau al lui Jonathan.
Asta e părerea voastră despre mine !
Timothy n-ar putea avea niciun alt tată decât Stephen.
Niciunul.
Jonathan !
- Nu pleca, te rog ! - Trebuie.
Toată lumea vorbește...
Și ce ?
Îmi e greu, fiindcă încerc doar să vă ajut.
Știu, iar ajutorul tău e prețuit.
Cel mai bine pentru mine acum ar fi să... Ar trebui să mă retrag acum.
Te rog, Jonathan ! Avem nevoie de tine.
Copiii au nevoie de tine, eu și Stephen avem nevoie de tine.
- Jonathan ! - Mai sunt și altele.
Jane, eu...
Am sentimente pentru tine.
Și eu am sentimente pentru tine.
Mulțumesc, Jane.
Am fost invitat la Opera din Bordeaux.
Invitat unde ?
În Bordeaux.
În Bordeaux ?
Wagner.
Mă pot duce studenții.
Știu că nu-ți place cu avionul.
Chiar nu-mi place cu avionul.
Adu mașina.
Ne vedem în Bordeaux.
Ia copiii în excursie.
Nu mă voi descurca, Stephen.
Adu-l pe Jonathan.
Nu cred că va dori să vină.
Bună, Stephen !
E în regulă ?
Păi...
O să păstrăm secretul.
Nu uita că trebuie să conduci.
Jane are nevoie de ajutor.
- Sarah... - Da ?
... faci injecția cu vitamina B după aterizare.
- Desigur. - Și mă suni
- când ajungi la hotel ? - Da.
- Da ? Promiți ? - Da.
Bine.
Stephen.
Mama va lua copilul.
Va veni imediat.
Ne vedem în Bordeaux.
Să fii cuminte !
- Dorm ? - Da.
- E bine. N-am nimic. - Unde sunt copii ?
Cred că ne-am descurcat.
Copii ? Luați-vă sacii de dormit.
Mulțumesc.
Mulțumesc. Mersi.
Jonathan ?
Dumnezeule !
Scuzați-mă.
Jonathan ?
Jonathan !
Stephen nu se simte bine.
E la spital și...
- E în comă. - Stephen nu se simte bine ?
Ce s-a întâmplat ?
Are pneumonie.
E ținut în viață artificial.
Nu știu cât timp va supraviețui.
Spuneți-mi dacă personalul
ar trebui să deconecteze aparatele.
Ce spuneți ?
Ar sfârși fără durere așa.
Dacă încercăm să-l trezim din anestezie,
nu știu dacă va supraviețui resuscitării.
Trebuie să-l treziți din anestezie.
Sigur asta vă doriți ?
Singurul mod de a-l scoate de pe ventilație
e prin traheotomie.
E o gaură care-i străpunge gâtul.
Nu va mai vorbi niciodată.
Nici nu se pune problema.
Stephen trebuie să trăiască.
Mă voi ocupa să aibă tot ce-i trebuie.
Voi pune să fie transferat înapoi în Cambridge.
E posibil să nu facă față călătoriei.
Ba va face.
Știu.
O să...
Mă retrag.
Ai băgat totul în mașină ? Căruciorul, echipamentul, toate lucrurile lui ?
La revedere !
Stephen ?
Asta e o tablă de scris.
Mai întâi, îmi spui ce literă vrei clipind
când spun culoarea din grupul care conține litera.
După ce aflu grupul, poți alege litera din acel grup
clipind iar când spun culoarea fiecărei litere din acel grup.
Așa ar fi.
Să încercăm !
Verde.
Albastru.
Roz.
Negru.
Roșu.
Clipește ca să alegi culoarea grupului în care e litera, Stephen.
Verde.
Albastru.
Roz.
Negru.
Roșu.
- Bună ! - Bună, Elaine !
- Te ajut cu haina ? - Bine.
Mulțumesc, Jane.
- Așteaptă aici. - Minunat !
A venit.
Are recomandări excelente.
Promite-mi că n-o vei mânca de vie.
Da ?
Iată-ne !
Elaine, Stephen.
Stephen, Elaine.
Mă bucur să vă cunosc, profesore.
Acum ar trebui să ai tot ce trebuie.
Dar, dacă mai e ceva, sunt chiar alături.
Minunat !
Cred că vom trece direct la treabă.
Mulțumesc, Jane.
- Te rog să închizi ușile. - Sigur.
Să începem.
Bine.
Roșu.
Galben.
C.
Verde.
Negru.
E.
Verde, verde.
A. I.
Ceai.
Vrei o cană cu ceai.
Bine.
Ai vreo preferință ?
Ai învățat pe de rost placa, știu asta.
N-am toată ziua la dispoziție.
Verde, verde.
Verde, galben.
Galben.
B.
Verde, albastru, roz, negru, roșu.
Roșu.
Verde, galben, albastru, albastru.
U.
Deci, B.U.
Vrei un ceai tare, nu ?
Cum v-ați înțeles ?
Mi se pare cel mai inteligent om pe care l-am întâlnit.
- Ești foarte norocoasă. - Mulțumesc.
Trebuie să venerezi pământul de sub...
Roțile lui ?
Și e pacientul perfect. E atât de amuzant !
Când citești despre el...
Să vedem ce va mai urma, da, Elaine ?
E înălțat.
După cum vezi, înălțimea e reglabilă
și putem schimba unghiul așa cum își dorește Steve.
E de ultimă generație.
Cum funcționează ?
Folosește o interfață foarte simplă care scanează alfabetul
și selectează, pe rând, câte o literă.
Prin această tehnică,
profesorul ar putea scrie aproximativ patru cuvinte pe minut.
E mai bine decât unul pe minut !
Ceea ce am făcut
a fost să iau piesele unui robot telefonic
pentru a converti textul în voce artificială.
Vocea are un sunet robotic, dar mai bine să încercăm, da ?
- Minunat ! - Aici e butonul.
Mâna dreaptă.
Așa.
Bun venit în viitor !
SCRIERE Mă numesc Stephen Hawking
E accent american !
E vreo problemă ?
Dumnezeule ! Nu există altă voce ?
E singura pe care o au acum.
Mi se pare minunat.
Daisy, Daisy oferă-mi răspunsul tău.
Sincer, draga mea, puțin îmi pasă.
Exterminați !
Voi scrie o carte.
Despre ce ?
Timp.
Care e natura timpului ?
Se va sfârși vreodată ?
Ne putem întoarce în timp ?
Cândva, aceste răspunsuri ni se vor părea la fel de evidente
ca rotația Pământului în jurul Soarelui
sau, poate, la fel de ridicole ca un turn de țestoase.
Doar timpul, orice ar fi acesta,
ne va spune.
KIP THORNE CĂTRE PROF S. HAWKING UNIVERSITATEA CAMBRIDGE
Profesore ?
Este pentru un amic.
Sigur că da.
Așa spun cu toții.
Nu trebuie să te rușinezi în fața mea, profesore.
Eu știu cum sunt bărbații.
Aruncăm o privire ?
Poftim !
Îmi pare rău.
Următoarea ?
Ce e ?
O ISTORIE A TIMPULUI
O SCURTĂ ISTORIE A TIMPULUI
Am zis: "Caut de mult timp un model al universului."
"În sfârșit am găsit-o pe ea."
Sunt convinsă.
Stephen, trebuie să te răpesc. A sosit contractul.
Ne lași o clipă, te rog, Jane ?
Așa.
Ca noi.
Cine suntem ? De ce suntem aici ?
... triumful suprem al rațiunii... mintea lui Dumnezeu.
"Cine suntem ?"
"De ce suntem aici ?"
"Dacă am afla vreodată, ar fi triumful suprem al rațiunii umane,"
"căci atunci vom fi cunoscut mintea lui Dumnezeu."
Chiar asta vrei să spui ?
Da.
Sigur că da.
Deci Îi recunoști existența ?
Totuși...
"Totuși" ce ?
Chiar o să mă lași să mă bucur acum ?
Cu plăcere.
Am rugat-o pe Elaine să mă însoțească în America.
Va avea ea grijă de mine.
Chiar așa ?
Da.
Înainte îmi spuneai mereu când venea o invitație.
E un alt premiu. Ce să fac ?
Îmi pare rău.
Câți ani ?
Ei au zis că doi.
Ai trăit atât de mulți !
Totul va fi în regulă.
Te-am iubit.
M-am străduit.
Medalia și Premiul Albert Einstein
Cu atenție !
Aia rămâne.
Bine.
Pa, Jonathan !
O SCURTĂ ISTORIE A TIMPULUI STEPHEN W. HAWKING
Profesore, ador cartea dvs !
TIMPUL
Vă mulțumesc.
L-am întâlnit prima dată pe profesor
în 1963.
Poftim ! Timpul ! Încotro zboară ?
A fost una dintre bucuriile vieții mele să-l văd pe acest om
depășind orice așteptare, atât științific cât și personal.
Vă rog să-l aplaudați pe stimatul meu coleg,
dragul meu prieten, profesorul Hawking.
Vă mulțumesc.
Putem auzi prima întrebare selectată ? Vă mulțumesc.
Mă auziți ?
Acum sunteți recunoscut peste tot.
Cum faceți față popularității ?
Am fost oprit recent de un turist, la Cambridge.
M-a întrebat dacă sunt adevăratul Stephen Hawking.
I-am răspuns că nu, fiindcă cel adevărat arată mult mai bine.
În 1979, ați vorbit despre posibilitatea
ca o teorie a tuturor lucrurilor să fie descoperită până la finalul secolului.
Acum prezic că m-am înșelat.
Profesore Hawking, ați spus că nu credeți în Dumnezeu.
Aveți o filosofie de viață care să vă ajute ?
Ați spus că nu credeți în Dumnezeu.
Aveți o filosofie de viață care să vă ajute ?
E clar că nu suntem decât o rasă avansată de primate,
pe o mică planetă, care orbitează o stea foarte obișnuită,
la marginea uneia dintre cele 100 de miliarde de galaxii.
Însă,
chiar de la răsăritul civilizației,
oamenii au tânjit după cunoașterea ordinii lucrurilor în lume.
Trebuia să existe ceva foarte special
în privința granițelor universului.
Și ce poate fi mai special decât faptul că nu există granițe.
Și nici străduințele omului n-ar trebui să aibă granițe.
Suntem diferiți cu toții.
Oricât de grea ar părea viața,
există mereu un lucru pe care-l putem face bine.
Atât timp cât există viață, există speranță.
A venit asta.
E de la Stephen.
Doamne !
Ochelarii tăi sunt mereu murdari.
Profesorul și d-na Hawking, Maiestatea Sa, regina !
Felicitări !
Tovarășul meu de onoare.
Nu sună rău pentru un moș liberal-socialist.
Nu te teme, poți refuza titlul de cavaler.
Îți mulțumesc pentru astăzi.
A fost extraordinar.
A fost totul extraordinar, nu-i așa ?
Ce scrii ?
Uite ce am realizat.
CARTEA S-A VÂNDUT ÎN PESTE 10 MILIOANE DE EXEMPLARE ÎN TOATĂ LUMEA.
LA 72 DE ANI, STEPHEN NU VREA SĂ SE RETRAGĂ
ȘI CONTINUĂ SĂ CAUTE TEORIA ABSOLUTĂ.
A REFUZAT TITLUL DE CAVALER OFERIT DE REGINĂ.
JANE ȘI-A OBȚINUT DOCTORATUL ÎN POEZIE MEDIEVALĂ SPANIOLĂ.
EA ȘI JONATHAN S-AU CĂSĂTORIT.
JANE ȘI STEPHEN RĂMÂN PRIETENI ȘI AU ACUM TREI NEPOȚI.