Ma, hajde!
Hajde, stari.
Mislim da ćemo zakasniti!
Ubrzaj, Briane.
Brian pronalazi prolaz!
O, nemoj stradati!
U posljednjem trenutku!
Hvala, Briane!
Sporo, stari.
Presporo.
Najprije da pronađemo piće, da.
Što ako tajna svemira ima veze sa seksom.
-Možda napravim doktorat o tome? -Da, fizika ljubavi.
-Mislim da je to više tvoje polje, Briane. -Ne u zadnje vrijeme.
Znaš, oni će te izbaciti ako se ne odlučiš.
-Znam sve ovdje koji su... -Sjajni.
O draga, znanstvenici!
Ne brini, ne moramo dugo ostati... Dosadno je do obamrlosti.
-Gnjavaža. -Tko je to?
Tko je tko? O, on?
On je čudan. Međutim, trudi se zabraniti marševe protiv nuklearki.
Y... G.Y.
Eno Davida... Davide?
Diana?
-Zdravo. -Zdravo.
-Znanost? -Umjetnost.
-Engleski. -Francuski i španjolski.
Što je s tobom? Što si ti?
-Kozmolog, ja sam kozmolog. -Što je to?
-To je neka vrsta religije za inteligentne ateiste. -Inteligentni ateisti?
Ti nisi religiozna, zar ne?
E.C.
-Engleska Crkva. -Engleska, da.
Pretpostavljam da netko mora biti.
Dakle, što onda obožavaju kozmolozi?
Što mi obožavamo?
Jednu objedinjujuću jednadžbu koja objašnjava sve u svemiru.
-Stvarno. -Da.
Koja je jednadžba?
To je pitanje.
I vrlo dobro pitanje. Nisam još sasvim siguran.
Ali namjeravam saznati.
Zašto onda ipak ostaješ u Oxfordu?
Zato što su mi završni ispiti pravi pokolj, jer su me ispitivači ubacili u "Vivu",
-I rekli su mi da ako napustim na tren... -Što je "Viva"?
Blago zastrašujuća "lice-u-lice" stvarčica.
-Kao intervju? -Ispitivanje.
A ja sam im rekao da, ako mi daju diplomu druge klase,
onda bih ostao s njima i radio svoje istraživanje u Oxfordu,
ali ako mi daju prve klase, onda bih morao prijeći na Cambridge, tako
da me nikad više ne bi morali vidjeti.
-Dali su ti prve klase? -Dali su mi prve klase.
-Naravno. -Ovaj tulum je službeno mrtav.
Hajde, sredila sam prijevoz kući.
Hajde, Jane... Jane?
-Bilo je divno razgovarati s tobom. -Da.
I... nadam se da ćeš naći svoju jednadžbu.
Da... oh...
-Bok. -Zdravo.
-Stephene? -O!
Dobro.
Onda, mali izazov za sve vas, kako početi...
vaša odvojena doktorska istraživanja, što god ona bila, gospodine Hawking.
Proslijedite ih.
Nešto što razdvaja ljude od dječaka, žito od kukolja,
Mezone od pi-mezona, kvarkove od kvakanja.
Deset pitanja, svako teže od prethodnog.
Sretno, jer će vam sreća trebati. Onda, u petak u 3 sata?
Razboljet ću se od ovoga.
I jedan... zaveslaj! Dva... zaveslaj!
Veslaj, Briane! Hajde, Briane!
Zamah, Briane! Hajde! Jače, Briane.
Ravno, Briane!
Mogu li dobiti još dva ova, molim?
-I sitniša za telefon, gospodine? -Da.
-Izvedi je, čovječe. -Jane.
Nikad nećeš pogoditi koga sam vidjela neki dan... Caroline.
Mislim da je imala spoj, sasvim iskreno, može ona to.
Koja je vjerojatnost?
Razumno niska.
Uh... ovo je... ovo je Stephen.
-Igraš li kroket? -Kroket?
-Nisam skoro. -Nedjelja ujutro.
Imam posla nedjeljom ujutro.
O... njega.
U redu.
Hajde, ustani! Koliko si učinio?
-Jutro, Briane. -Dobar dan, Stephene.
Koliko pitanja si učinio?
Briane, nemam pojma o čemu govoriš.
Koliko si Sciaminih pitanja riješio, Stephene?
-Nijedno. -Nisi ni jedno?
-Mislio sam da ih napraviti kasnije. -Nisi ih ni pogledao.
Ne.
Stephene, jesi li svjestan da si se dobrovoljno prijavio za doktorat iz fizike?
Na najprestižnijem koledžu u Engleskoj?
Da.
Mislio sam da si prespavao.
Sve je to meni grčki.
Briane?
-Što je? -Možeš li pustiti Wagnera?
Odjebi!
-Uđi, Stephene. -Oprostite.
Michael, to je tako nečitko da ne mogu niti dešifrirati koliko je pogrešno, a sumnjam da je enormno,
a Brian... to je tek zbunjujuće.
-Jeste li se barem potrudili? -Oprostite.
Red vožnje željeznice.
Ovo je svakako neprihvatljivo, zastario je prije mjesec dana.
Na poleđini je, imao sam malu nezgodu.
Mogao sam samo devet.
Pa, hvala Bogu... Međutim...
Devet?
Naprijed.
Stephene, sjedite.
Htio sam razgovarati s tobom o tvojoj temi.
Prilično smo zabrinuti što će to biti.
Ne mogu odlučiti.
Imaš li neku ideju?
Ne.
Ovo je mjesto gdje je J.J. Thomson otkrio elektron, a Rutherford razbio atom.
Znaš, jedna od velikih nagrada ovog posla je da se nikad ne zna
odakle će i od koga doći sljedeći veliki korak naprijed.
Slijedeći petak, vodim u London nekoliko zaslužnih diplomaca,
da prisustvuju govoru matematičara Rogera Penrosea.
Možeš poći... ako si zainteresiran.
Zatvori vrata kad pođeš.
Ako sam dobro shvatio, nikad nisi bio u crkvi?
-Jednom davno. -Jesi li razmišljao o preobraćenju?
Imam mali problem sa geslom božanskih zapovijedi.
Što radiš za ručak? Mama pravi hrskavo pečenje.
Dakle, Jane, što studiraš?
-Umjetnost. -Ćimulice?
Hvala ti.
Francuski i španjolski, nadam se da ću na kraju doktorirati.
Iz jednog udarca.
Srednjovjekovna poezija Iberijskog poluotoka.
Srednjovjekovni pjesnici... Koje slikare volite?
-Pa, ja volim Turnera. -Turnera, stvarno?
Uvijek mi je izgledalo da su njegove slike bile ostavljene na kiši.
I... William Blake.
-Jane, može li malo mog Elderflower vina. -Da, da, hvala.
Ne diraj, ne diraj, Jane.
Hvala. Majko?
Stephen ne voli moje domaće vino... Filistejac.
Poslat ću ti nekoliko boca.
Dakle, Stephene, išao si u crkvu sa dobrom ženom.
Osjećaš li se svetije?
Pozitivno svetije... hvala.
Nisi rekao zašto ne vjeruješ u Boga.
Fizičar ne može dozvoliti da njegovi proračuni budu ometani vjerovanjem u natprirodnog tvorca.
Slabiji su argumenti protiv Boga, nego protiv fizičara.
Svjetlo ili tamno?
-Jane, bijelo meso ili tamno? -Bijelo, molim.
Pozivam Jane da bude moja partnerica na završnoj proslavi.
-Stvarno! -Vrlo impresivno! -Morat ćeš plesati, zar ne, Stephene?
Napravite mjesta za majčinu sluškinju, dajte.
Zdravo.
-Žao mi je. -Jesi li dobro?
-Hoćemo li da plešemo? -Ne.
Ne.
Ne, to je fenomen, vrlo sam sretan što promatram, ali ne mogu zamisliti da sudjelujem.
Apsolutno se slažem. Mislim, tko bi želio plesati?
Ne, ozbiljan sam, ja ne plešem.
Onda nema plesa.
Vidiš li kako košulje ovih ljudi
i njihove kravate sijaju više od haljina njihovih žena?
-Da. -Znaš li zašto?
-Zašto? -Prašak.
Prašak za pranje.
Fluorescentnost praška za pranja je uhvaćena UV svjetlom.
Kako to znaš?
Kad se zvijezde rađaju i kada umiru, emitiraju UV zračenje.
Dakle, ako bismo mogli gledati noćno nebo ultraljubičastom svjetlošću,
onda bi gotovo sve zvijezde nestale
i sve što bismo vidjeli su spektakularna rađanja i umiranja.
-Računam da će izgledati pomalo... -Kao ovo.
-Zašto? -Zašto što?
-Zašto španjolska srednjovjekovna poezija? -Mislim da bih voljela putovati kroz vrijeme...
...kao ti.
Postoje li posebni vremenski periodi koja bi željela posjetiti?
-Zamisli da su dvadesete. -Bučne dvadesete?
Ne traži znanje od čovjeka sa zvijezda, koji prati optičkim lećama
kovitlajući život zvijezda koje prolaze.
Bravo!
U početku bješe nebo i zemlja, a zemlja bješe bez obličja
i bješe tama nad bezdanom.
Bi li plesala sa mnom?
Sa perona broj tri kreće vlak
u 09:15 za London i Kings Row.
Hajde, Stephene. Brže malo.
Što s tobom nije u redu, čovječe? Dođi gore.
Kako da zvijezda, tri puta veća od našeg Sunca...
...okonča svoj život? Kolapsom.
Gravitacijske sile cijele mase nadmašuju
elektromagnetske sile pojedinih atoma i tako se urušava unutra.
Ako je zvijezda dovoljno masivna, ona će nastaviti ovaj kolaps,
stvarajući crnu rupu, gdje je iskrivljenje prostor-vremena
tako veliko da ništa ne može pobjeći... niti svjetlost.
Postaje... manje... i manje.
Zvijezda, zapravo, postaje gušća od atoma, čak se subatomske
čestice bukvalno urušavaju u sve manjem i manjem prostoru.
I na kraju, što nam ostaje?
Prostorno vremenski singularitet.
Prostor i vrijeme se zaustavljaju.
Pitam se, što bi se dogodilo ako bi proširio Penroseovu teoriju o crnim rupama na cijeli svemir?
Ako je Einstein u pravu, ili ako je opća relativnost točna, onda se svemir širi?
Da?
-Da. -Dobro, pa...
Ako vratimo vrijeme, onda je svemir sve manji.
-U redu. -Pa...
Što ako obrnem proces skroz nazad, da bih vidio što se dogodilo na početku samog vremena?
-Početku samog vremena? -Da.
Svemir postaje sve manji i manji, gušći i gušći, topliji i topliji, kao...
Kao što vraćaš vrijeme na satu.
-Ti zapravo navijaš sat unatrag. -Navijam sat unatrag.
Je li to ono što radiš? Navijaš sat unatrag.
Upravo ono što radim.
Nastavi navijanje! Imaš dosta toga za napraviti! Nastavi navijanje.
-Ne želim pasti. -Pa, moraš se vratiti na početak vremena.
Moraš nastaviti navijanje, zadrži navijanje!
Dok ne dobiješ...
...singularitet
Prostor-vremenski singularitet, tako je svemir rođen eksplozijom crne rupe.
-Nastavi. - Kako to mislite, "nastavi", što...
...je bilo prije nastanka svemira?
Ne, ne, ne, ne! Nastavi razvijati proračun!
Guraj najjače što možeš! Guraj, guraj!
-Koliko god možeš. -Guram jako koliko mogu.
Ono...da brojim 1... Jedan, dva... jedan, dva...
U redu, u redu.
Četvrti prst, četvrti klin.
Bolest se zove mišićna distrofija.
To je progresivni neurološki poremećaj koji uništava stanice u mozgu
koje su od suštinskog značaja u kontroli mišićnih aktivnosti, kao što su...
govor, hodanje, disanje, gutanje.
Poremećeni su signali koje mišići moraju primati kako bi radili.
Rezultat je... postepeno propadanje mišića, atrofija.
Na kraju, sposobnost kontrole voljnih pokreta je izgubljena... potpuno.
Bojim se da je prosječni očekivani životni vijek dvije godine.
Ne mogu ništa učiniti za vas.
Što je sa mozgom?
Mozak nije zahvaćen, misli se neće promijeniti.
To je... tako da...
Pa, na kraju, nitko neće znati što su.
Mnogo mi je žao.
Dobrodošao u ovotjednu epizodu "Prirodnog Svijeta",
gdje smo ovog tjedna istraživali neobične obrasce hibernacije
od rijetkih fizičara s Cambridgea, viđenih ovdje u svom izvanrednom perju...
Dakle, kako je bilo? Što su rekli, kako ti je zglob?
Bolestan sam, Bri.
Je li venerična... Stephene?
Imam bolest motornih neurona.
Oprosti, ne kužim...
Lou Gehrigova bolest, on je bio bejzbolaš.
Oprosti, zaostajem u svom pionirskom istraživanju
kao stručnjak za motorne bolesti povezane sa bejzbolom.
-Imam dvije godine života. -Što?
Zvuči čudno kada kažeš naglas, zar ne?
Što to znači? Što to radiš?
Što je, što radiš? Što, što oni kažu? Oprosti, ja, ja ne vidim baš...
Hoćeš li otići, Briane?
Stephene, samo sam bio glup. Ja nisam, ja tako, ja ću biti...
Idi.
Stephene, telefon za vas. Djevojka.
-Vidimo se uskoro. -Da.
Čeka.
Stephene?
-Jane! -Briane.
Žao mi je... ja sam...
Zašto ne sjedneš.
Tako mi je žao, znam da si vidjela Stephena. Znaš da je bio u bolnici...
Nešto obrazovno?
Vrlo.
John je imao aferu sa Marthom,
ali je Martha zaljubljena u Alana i mislim da je Alan vjerojatno homoseksualac, po izgledu
njegovog džempera, samo pokušavam razraditi matematičku vjerovatnoću sreće.
Jesi li blizu?
To je cijeli broj, ali ne, još uvijek nisam blizu.
-Stephen. -Upravo si ga mimoišla.
Bio je ovdje ranije.
Ne čini to.
Idi!
U redu.
Odigraj igru sa mnom.
Idi!
Ako ne ustaneš i odigraš sa mnom...
neću se više vratiti ovamo...
...ikad.
Hajde!
Sada me možeš ostaviti.
Hoćeš li razgovarati o ovome ili ne?
-Hoćeš li, molim te, otići? -Je li to ono što želiš?
Da, to je ono što želim, molim te, ako ti je stalo do mene, onda molim te, samo idi!
-Ne mogu. -Imam dvije godine života.
-Moram raditi. -Volim te.
Ti si, ti si skočila na... to je lažni zaključak.
Želim da budemo zajedno dokle god možemo i ako to...
nije dugo, koliko god da jest... to će biti tako.
Ne znaš što dolazi. To će utjecati na sve.
Naočale su ti uvijek prljave.
Tako.
Tako je bolje, zar ne?
Da.
Da, tako je.
...rješenje za Schrodingerovu jednadžbu mora postati nula na rubu kutije, tako da imamo...
Vrijeme!
Vrijeme, to je tvoj predmet?
Neko posebno gledište?
Vrijeme.
Uđite, uđite.
-Sjedite.
Mislim da ne shvaćate što je pred nama, Jane.
Njegov život će biti vrlo kratak.
Dakle, budite oprezni, moć znanosti je protiv vas.
To će biti teška borba, Jane.
Ovo će biti vrlo težak poraz
za sve nas.
Znam što svi vi mislite... da...
Da ja ne izgledam kao izuzetno jaka osoba.
Ali ja ga volim.
I on voli mene.
Borit ćemo se protiv ove bolesti zajedno,...
...svi mi.
Sretno.
-Dobro jutro, Stephene. -Dobro jutro, Rev.
Znam, znam...
...mora biti malo elegantnije. -Da, to je ono...
Razumijem, gospodine Munchner.
Uđite, Stephene.
Znam da je to nešto zbog čega smo svi zabrinuti... stanje.
Imate li kakve ograde od toga?
Pa, dobro, vidjet ćemo.
-Dobro došli, Stephene. -Jutro.
-Želite li sjesti? -Ne, dobro sam, hvala.
-Jesi li siguran? -Da.
Dakle, tako da... ukratko,
Kao što znaš, prvo poglavlje je puno rupa.
Nedostaje matematička podrška.
-Profesore Thorne. -Drugo poglavlje je stvarno originalno.
Koristi se sa mnogo Rogerovih ideja.
Pa, bar se nađite s njima.
Poglavlje tri, previše pitanja bez odgovora.
Slažem se.
I onda, naravno, imamo poglavlje četiri,
crna rupa na početku vremena.
-Prostor-vremenski singularitet? -Zaista.
To je sjajno!
Sjajno.
Veličanstveno!
I zato, sve što preostaje je reći: Bravo!
Ili možda, rekao bih, da budem precizniji:
Bravo, doktore! Bravo, Stephene.
Izvanredna teorija.
Hvala.
-Pa, što je sljedeće? -Dokazi.
Dokazati, sa jednom jednadžbom, da je vrijeme imalo početak.
Zar to ne bi bilo lijepo, profesore?
Sa jednom elegantnom jednadžbom,...
...sve objasniti.
Da, bilo bi, zaista.
-Hvala.
Uvaženi, i silni...
-Doktore. -Tko?
Doktor Stephen Hawking.
Za Stephena Hawkinga.
Hvala, Jane.
Zapanjujuće je da je on prva osoba koja dobija doktorat, kad se uzme u obzir koliko je malo radio.
"Rad" je za Stephena bila riječ sa tri najgora slova. Čak i na Oxfordu,
naročito, radio je jedan sat, prosječno jedan sat dnevno.
Koliko sam vaših pisama "pokrio" u posljednjih šest mjeseci?
Kad ste bili na studijskim putovanjima...
-Koliko? -Četiri.
-Sve je u redu? -Ja sam dobro, dobro sam.
Reci Brianu.
Naravno.
Pa, to je zgodno za doručak!
Hvala.
Oprosti, jesi li rekao nešto?
Rekao sam...
Da?
Hvala.
Pogledaj se!
Idi, Jane.
Dolazim za tren.
Luce.
Jane.
Stephen.
Dragi?
Imam ideju.
Kažem da imam ideju.
-Zdravo. -Zdravo, Dennise.
-Zdravo.
U redu, volim te.
Bit će dobro, bit će dobro.
-Žao mi je. -Nema problema.
...što nam omogućava da predvidimo da neke čestice mogu pobjeći iz crne rupe.
Crne rupe, zapravo, uopće nisu crne,
već sjaju toplinskim zračenjem.
...stabilna emisija toplinske energije prouzrokuje da crne rupe gube masu,
i na kraju one nestaju u spektakularnoj eksploziji.
To je vrlo, vrlo jednostavno, kad vruće tijelo gubi toplinu...
Drugi zakon termodinamike.
-U pravu je, to je termodinamika -U... u...
Ako možemo zamisliti da crna rupa,
zaista gubi čestice, onda će, tijekom vremena smanjiti veličinu, te će ispariti.
-Te će... -Iščeznuti.
Pa...
Najprije zvijezda nestaje u crnoj rupi, onda crna rupa mora sama...
...nestati.
Nestala! Ništa!
-Od ničega u ništa. -Duguješ mi još jedno pivo.
Moram vam pokazati da naš prijatelj ima dokaz da vrijeme zaista ima svoj početak.
I ne samo to, kako je svemir rođen i kako će se završiti.
-Bang! -Razbijanje!
To je lijepo! Žestoko!
Potpuna besmislica. To je besmisleno.
Je li to nešto što sam rekao, profesore?
Oprostite.
Moje ime...
Moje ime je profesor Khalatnikov.
Iz sovjetske akademije znanosti.
Kao što znate, moje polje je evolucija toplog svemira,
svojstva mikrovalnog pozadinskog zračenja
i teorija crnih rupa.
Da budem iskren...
danas sam došao ovamo,...
...očekujući da ću čuti puno gluposti.
Idem kući razočaran.
Dečko je to učinio.
Učinio je to!
-Bilo mi je zadovoljstvo upoznati vas, profesore. -Isto tako, isto tako.
Prošlo je prilično dobro. Vjerojatno za neko vrijeme.
Hawkingovo zračenje! Mali je to učinio! Mali je to učinio!
-Hajde, genije! -O, vrlo smiješno!
Imao si dosta toga, stari.
Hajde, osobenjače. 1, 2, 3...
Bože! Kako se Jane bori?
Stephene, utječe li bolest na tvoje motorne stanice usta...
Što?
Sve?
Drugačiji sistem, automatski.
Ti to ozbiljno?
Pa, to je baš divno, zar ne?
To sigurno objašnjava mnogo o muškarcima.
Požuri! Hajde!
-Što je unutra? -Iznenađenje!
Drži ih zatvorene.
-Ta-da! -Ta-da!
Vidi, tata, vidi!
To su električna kolica. Ako ti se ne sviđaju, možemo ih vratiti.
Ne razumijem, proveo si godine pretpostavljajući da crne rupe postoje
i vjerujući da bi Cygnus X-1 mogao dobro odabrati
prvu crna rupa koju možemo promatrati
i još se kladiš sa Kipom Thorneom da to nije crna rupa?
-Da. -U što si se kladio?
U jednogodišnju pretplatu na časopis.
-Koji magazin? Nature? -Ne! Penthouse!
-Penthouse? -Da.
Uhvatit ću te!
Tata! Dođi! Požuri!
Mama! Mama! Dođi, pogledaj!
Uhvatit ću te!
Sav taj dan! Sav taj dan! Sav taj dan! Sav taj dan!
-Zdravo! -Zdravo!
-Tu ste!
Zdravo, Bush.
-Stephene! -Zdravo.
Evo nas!
Da, idemo.
Kad se jednom popnemo, vrlo je udobno. Zdravo, Stephene.
Idemo.
-Okrenut ćemo te, Stephene. -Hoćete da guram?
Ne, ne, bit ću dobro, uzmi prtljagu.
Idemo, imamo ga.
Tu smo, vidiš. Sasvim lako.
Jedan, evo ga.
Hm, kiša silazi, drhtiš, hladno, ne, uh...
...pada, pada, hm...
-Vrlo hladno. -Što je to?
Ja mogu... imam...
Je li ispalo?
-Malo, malo vode? -Ne, ne brini.
Dobro si. Tako je.
Evo ga. U redu je. U redu je.
On mora kod specijalista. Događa se iznova i iznova.
-Bez doktora. Bez doktora! -U redu, nema doktora.
Malo vode.
Stephene?
Treba mi pomoć.
Samo za Roberta, on propušta svoje djetinjstvo
Stalno tražim način da ovo funkcionira, ali ga ne mogu naći sama.
Sve je u redu, mi smo samo normalna obitelj.
Mi nismo normalna obitelj.
Nismo normalna obitelj!
Roberte, tvoja majka je vrlo ljuta na mene.
Hvala.
Jane?
Jane! Stani!
Sjedi!
Sada...
Voljela bih dati prijedlog.
Možda će zvučati neobično, ali sam vidjela da se događaju čuda.
Mislim da bi trebala razmotriti da se priključiš crkvenom zboru.
Mama...
Mislim da je to vjerojatno najengleskija stvar koju je itko ikad izrekao.
Može biti.
-Voljela sam pjevati. -Vrlo si dobra u tome.
-Ne znam baš. -Samo idi.
To je jedan sat tjedno.
Stvarno ste divni. U redu, vidimo se sljedećeg tjedna.
-Zdravo. -Zdravo.
-Došla si pjevati. -Hm, došla sam samo da...
-Soprano? -Mezzo.
Ah, divno! Baš ono što nam treba.
-Gdje si se krila? -Dobro pitanje.
Sada si tu i u pravo vrijeme.
Kako kažu.
-Znaš, u svakom slučaju se moram vratiti. -Odlično.
-Imaš li sve? -Da, hvala, da.
Hvala ti što si došla, bit ćeš... vrijedan dobitak.
Hvala.
Pa, trebala bih... trebala bih ići.
I, uh, ako tvoj sin želi satove klavira, samo...
Da, da, apsolutno, ja, hm...
-Učinit ću to. -Odlično.
-Moj, moj muž obožava muziku, također. -O! Pa! Svira li on?
Mogao bih ga naučiti kako...
To je duga priča. Ali, hm...
Ah, u redu.
-Pa, hvala, Jonathane. -Zadovoljstvo je moje, Jane, vidimo se opet.
-Doviđenja. -Doviđenja.
Odlično.
Vino?
Zašto ne, hvala.
-Stephene? -Da.
Stephene, Jane mi je rekla da imate lijepi teorem...
koji dokazuje da je svemir imao početak?
To je bila moja doktorska disertacija.
Moj novi projekt to opovrgava.
Opovrgava?
-Da. -O!
Dakle, onda, više ne vjerujete u stvaranje?
Ono što netko vjeruje je irelevantno,...
...nebitno u fizici. -O!
Razumijem.
Stephen je učinio zaokret.
Velika nova ideja je da svemir uopće nema granica.
Nema granica, nema početak...
...i nema Boga. Oh!
O, vidim... ja... Mislio sam da...
Dokazao si da je svemir imao početak i samim tim potrebu za Stvoriteljem.
-Moja greška. -Ne... moja.
Stephen traži jednu teoriju kojom bi objasnio sve sile u svemiru.
I zato, Bog mora umrijeti.
Ne vidim zašto Bog mora umrijeti.
Dva velika stuba fizike su: Kvantna teorija,
zakoni koji uređuju vrlo male čestice, elektrone i tako dalje i Opća teorija relativnosti.
A da, Einstein.
Einsteinova teorija, Zakon koji regulira vrlo velike,
planete i slično, ali Kvantna i Relativistička...
Nemoj mi reći... one su različite?
One se ne ravnaju po istim pravilima.
Kad bi svi svijetovi bili krumpiri, bilo bi lako,
mogli biste odrediti precizan početak, kako je Stephen prethodno pokazao,
trenutak Stvaranja.
Aleluja, Bog živi.
Ako uključite grašak u jelovnik, onda sve ispada malo...
...pogrešno.
Da, u neredu.
-Sve postaje Božji nered. -Oh.
Einstein je mrzio grašak.
Kvantna teorija, rekao je on: "Bog se ne kocka sa svemirom."
Izgleda da se ne igra samo kockicama,
ali ne mogu naći gdje ih baca.
Bog se vratio na listu ugrožene vrste.
Očekujem da će se On boriti.
Ali fizika se ponovo baca na posao.
Da, fizika se ponovo baca na posao.
Bio sam oženjen, zapravo.
Ali, iznenada je preminula.
Ima već godinu dana.
Imala je leukemiju.
Borila se, a ja sam je njegovao, ali na kraju,...
osjećao sam se sasvim usamljeno, tiranija prazne sobe.
I sve to.
Ali, muzika je moj spas, nastava i ples.
Ne baš kao karijera, ali ja... nisam tako ambiciozan, pa...
Je li to grijeh? Ne znam.
Pita pogrešan čovjek.
-Hvala vam puno što ste me ugostili. -Hvala što ste došli.
Bilo je stvarno, uistinu divno.
Ako ima nešto što mogu učiniti da budem na usluzi... vama.
Obitelji, mislim. Bila bi mi privilegija.
Imam djecu, obaveze.
Mislim samo da ako ja, mogu biti od pomoći, ja bih...
Zaista, ako bih mogao naći svrhu, to bi mi pomoglo olakšati situaciju.
-Laku noć. -Noć.
Razumijem...
Ako vam je potrebna pomoć...
Ako je netko spreman ponuditi...
Neću prigovarati.
Poziva tebe i poziva vas sve,
da steknu svoj vječni dom.
Krist je rođen da nas spasi. Krist je rođen da nas spasi.
Super! Divno! U redu! Možemo ići!
-Upravo je 07:25. -Hvala.
Možete li svi ostaviti kopije?
Ima nešto što ti moram reći.
Što?
Trudna sam.
Bože! Ja, ja, hm, pretpostavio sam da ti i Stephen...
Pa, to je... to je stvarno divno.
-Jeste. -Da, to je divno.
-Čestitam, Jane. -Hvala.
Nasmiješite se! Spremni? Brojim do 3! 1, 2, 3...
Cheese!
-Mama. -Dolazim.
Sad, znaš...
Uvijek sam podržavao vaš izbor da nemate pomoć u kući, ali
moramo pronaći trajno rješenje. Ova... ova...
...situacija se ne može ovako nastaviti, trebao bi imati pravu njegovateljicu.
Imamo pomoć.
Vidi, znaš o čemu govorim.
Ne možemo se priuštiti njegovateljicu.
Stephene, moraš pronaći izlaz za svoje obiteljske financije... ti si svjetski poznat.
Za crne rupe, ne za rok koncerte.
Stephene, ovo nije smiješno, vjerujem da je hitno.
Imamo pravo znati.
Imamo pravo znati, Jane.
Znati što?
Čije je Timothy dijete: Stephenovo ili Jonathanovo?
Tako ti misliš o meni?
Nema načina da Timothy ima drugog oca nego Stephena.
Dosta!
-Jonathane, molim te, ne idi. -Moram ići.
-Svi pričaju i... -Pa, kakve to veze ima?
To mi je teško, jer samo pokušavam pomoći.
Znam da pokušavaš pomoći i tvoja pomoć je vrijedna.
Za mene je sad najbolja stvar, mislim, možda ako, ako, ako...
...za sada samo ustuknem korak natrag.
Molim te, Jonathane, potreban si nam, djeca te trebaju i meni trebaš i Stephen te treba.
Ne mislim o tome.
Ali ima i drugih stvari. Jane, ja...
Gajim osjećaje prema tebi.
I ja imam osjećaje prema tebi.
Hvala, Jane.
Pozvan sam u Bordeaux.
-Pozvan kamo? -Bordeaux.
Bordeaux?
Mark i ekipa?
Studenti me mogu nositi, znam da mrziš letenje.
Mrzim letjeti.
Uzmi auto, naći ćemo se u Bordeauxu.
Neka djeci bude udobno.
To bi bilo suviše teško izvesti, Stephene.
Povedi Jonathana.
Sumnjam da će pristati.
Zdravo, Stephene.
-Je li ovo u redu? -Pa...
Neću reći ako ti nećeš.
Samo...
...imajući u vidu da moraš voziti.
Jane je potrebna pomoć.
Sarah, nećete mu zaboraviti dati injekciju čim sletite, zar ne?
Nazvat ćeš me kad se smjestite u hotel.
-Hoću. -Da? Obećavaš?
-Da. -Dobro!
Stephene?
Mama će paziti bebu.
-Ona će biti ovdje svakog trenutka. -Vidimo se u Bordeauxu.
Budi dobar.
-Oni spavaju? -Da.
Jonathan.
Jonathane?
Jonathane, Stephen se razbolio,
sad je u bolnici, u komi je.
Što se dogodilo?
Dobio je upalu pluća.
Priključen je na respirator.
Nisam siguran koliko će živjeti.
Moram znati kad da moje osoblje isključi respirator.
Što to govorite?
Na taj način bi imao bezbolan kraj.
Ako ga pokušamo izvesti iz anestezije, nije sigurno da će preživjeti reanimaciju.
Morate ga izvesti iz anestezije!
Jeste li sigurni da je to ono što želite?
Jedini način da ga skinemo sa respiratora je da mu napravimo traheotomiju.
Napravi se otvor na grlu i postavi kanila.
On nikad više neće govoriti.
Nema sumnje... Stephen mora živjeti.
Pobrinut ću se da dobije sve što mu je potrebno.
Vratit ću ga u Cambridge.
-On ne može preživjeti putovanje. -Da, preživjet će.
Znam.
Ja ću...
...korak natrag.
Jesi li sve stavio u auto... njegovu stolicu, njegovu opremu i sve drugo?
Doviđenja.
Stephene?
Ovo je tabla za sricanje.
Najprije mi treptajem kažeš koje slovo želiš,
a ja kažem boju grupe koja sadrži to slovo.
Jednom kad znam grupu, možeš izabrati karakter unutar te grupe,
ponovnim treptajem, kada kažem boju svakog slova, unutar te grupe...
Očigledno
Idemo probati.
Zelena.
Plava.
Ružičasta.
Crna.
Crvena.
Trepni da odabereš boju grupe slova koju želiš, Stephene.
Zelena.
Plava.
Ružičasta.
Crna.
Crvena.
-Sačekaj ovdje. -Odlično.
Ona je ovdje, došla je s visokim preporukama.
Obećavam da je neću pojesti živu.
U redu?
Evo nas.
Elaine, Stephen.
Stephen, Elaine.
Drago mi je da smo se upoznali, profesore.
A sad, trebali bi imati sve što vam treba.
Ali ako ima još nešto, bit ću pored susjednih vrata.
Odlično, mislim da ćemo se baciti ravno na posao.
Hvala, Jane.
-Zatvorite vrata. -Naravno.
Onda idemo početi.
U redu...
Crvena.
Žuta.
T.
Zelena.
Crna... E.
Zelena, zelena, A.
Čaj.
Želiš šalicu čaja?
U redu.
Neki poseban?
Zapamtili ste tablicu, znam da jeste.
Nemam cijeli dan.
Zelena, zelena, zeleno, žuto.
Žuta, B.
Zelena, plava, crna, ružičasta, crvena.
Crvena?
Zelena, žuta, plava, crvena.
U... trebao bi biti Builder čaj, zar ne?
Pa, kako je uspio?
Znate, mislim da je on najbriljatniji čovjek kojeg sam ikad upoznala.
-Imaš sreće. -Hvala.
-Morate poštivati tlo pod... -Njegovim kotačima.
I on je savršen pacijent, tako je zabavan.
Kad čitate o njemu, ljudi...
Idemo vidjeti kako napreduje, hoćemo li Elaine?
To je sasvim dovoljno.
Kao što vidite, sasvim je podesiv
i možemo promijeniti kut i koju god hoće brzinu.
-Znate, najsuvremenija. -Pa, kako funkcionira?
Koristi vrlo jednostavno sučelje koje skenira kroz...
abecedu i bira svako slovo, jedno po jedno.
Mislim, koristeći ovu tehniku, može se očekivati da profesor
piše oko četiri riječi u minuti.
Dobro! Bolje nego jedna u minuti.
Da, ono što sam učinio, uzeo sam komponente
iz telefonske sekretarice, zapravo,
kako bih pretvorio pisani tekst u sintetizirani govor.
Mislim, glas zvuči robotski, ali...
Hoćemo li ga probati?
-Odlično! -Evo klikera.
Desna ruka?
Eto.
Dobrodošli u budućnost.
Moje ime je Stephen Hawking.
To je američki!
Je li to problem?
O moj Bože, pa... ima li neki drugi glas?
To je jedini koji imam u ovom trenutku.
Mislim da je super.
Daisy, Daisy, daj mi svoj odgovor.
Iskreno, draga moja, nije me briga.
Uništavam!
Napisat ću knjigu.
O čemu?
-O vremenu. -O vremenu.
Kakva je priroda vremena?
Hoće li ikad doći kraj?
Možemo li se vratiti kroz vrijeme?
Jednog dana će nam ovi odgovori izgledati tako očigledno, kao što Zemlja kruži oko Sunca,
ili možda smiješno kao kula od kornjača.
Samo vrijeme, to je ono što mi kažemo.
Profesore?
-To je za prijatelja. -Naravno...
To je ono što svi kažu.
Ne moraš se sramiti ispred mene, profesore.
Znam da muškarci to vole.
Hoćemo li pogledati?
Eto.
O, žao mi je.
Sljedeća.
Što?
Rekao sam da sam dugo tražio model svemira.
Konačno sam je našao.
Kladim se da jesi.
Stephene, moram te ukrasti, ugovori su stigli.
Možete li nam dati trenutak, molim vas, Jane?
Evo ga.
Kao novi.
Tko smo mi? Zašto smo ovdje?
Ako ikad otkrijemo, to bi bio krajnji trijumf ljudskog razuma,
onda bismo znali um Boga.
-Misliš li ovako? -Da.
-Naravno. -Pa, ti ga priznaješ?
Međutim.
Međutim, što?
Hoćeš li mi zaista dati taj trenutak?
Nema na čemu.
Tražio sam da Elaine putuje sa mnom u Ameriku.
Ona će brinuti o meni.
Hoće li?
Da.
Uvijek mi kažeš kad poziv već stigne.
Još jedna nagrada, što da se radi?
Žao mi je.
Koliko godina?
Rekli su dvije.
Imao si toliko mnogo.
Sve će biti u redu.
Ja sam te voljela.
Dala sam sve od sebe.
Pažljivo!
-Ne, to ostaje. -U redu.
Zbogom, Jonathane.
Hvala.
Prvi put sam sreo profesora 1963. godine.
I tu smo... kamo je otišlo vrijeme?
Velika radost mog života bila je gledati ovog čovjeka
kako prkosi očekivanjima, kako znanstvenim, tako i osobnim.
Molim vas, pozdravite na pozornici mog uvaženog kolegu,
mog dragog prijatelja, profesora Hawkinga.
Hvala! Možemo li najprije dobiti odabrano pitanje, hvala.
Čujete li me?
Sada ste posvuda poznati.
Kako se nosite sa popularnošću?
Nedavno me je zaustavio turist na Cambridgeu
i pitao me jesam li stvarno Stephen Hawking.
Odgovorio sam da nisam i rekao sam mu da pravi mnogo bolje izgleda.
1979. godine ste govorili o mogućnosti da jedinstvena Teorije o svemu,
bude otkrivena prije kraja stoljeća.
Sad predviđam da nisam bio u pravu.
Profesore Hawking, rekli ste da ne vjerujete u Boga.
Rekli ste da ne vjerujete u Boga.
Imate li životnu filozofiju koja vam pomaže?
Jasno je da smo mi samo napredna rasa primata,
na manjoj planeti u orbiti oko vrlo prosječne zvijezde,
u vanjskom predgrađu jedne od stotinu milijardi galaksija...
Ali, još od osvita civilizacije,
ljudi su čeznuli za razumijevanjem osnovnog poretka svijeta.
Moralo bi biti nešto vrlo posebno u graničnim uvjetima svemira.
A što može biti više posebno, od toga da nema granica?
I ne treba postojati granica ljudskog djelovanja.
Mi smo svi različiti.
Koliko god život može loše izgledati,
uvijek postoji nešto što možete učiniti i uspjet ćete u tome.
Dok postoji život, postoji nada.
Od Stephena.
Bože.
Tvoje naočale su uvijek prljave.
Profesor i gospođa Hawking, Njeno Veličanstvo Kraljica.
Čestitam.
Moj Časni Pratitelj.
Nije loše za starog liberalnog socijalista.
Ne brini, možeš odbiti viteštvo.
Hvala za danas.
Bilo je nevjerojatno.
Sve je bilo prilično neobično, zar ne?
Što pišeš?
Vidi što smo napravili.