Тази история е по истински събития.
ЛОВЕЦ НА ЛИСИЦИ
Здравейте.
Благодаря, че ми позволихте да говоря днес пред вас.
Казвам се Марк Шулц. Искам да поговорим за САЩ.
И да ви кажа защо съм борец.
Това е олимпийски златен медал.
Спечелих го преди три години на XXIII-те игри в Лос Анджелис.
Това е повече от парче метал.
Важното е какво символизира.
Качествата, нужни да го получиш.
14 март, 1987 година
20 долара...
...и нула цента.
Дейв или Дейвид? - Марк. Марк Шулц.
Дейвид ми е брат. Той трябваше да е вместо мен.
Добре.
И двамата взехме злато.
Номер 2 и номер 3. Заповядайте.
Искате да стана треньор? - Не те притискаме.
Премисли го. - Разбирам.
Марк, познаваш хората от федерацията по борба.
Марк, как е? - Фред, Брус, Грег.
Здравей, Марк.
Добре. Чакам да се обадиш. - Оценявам го.
Благодаря, че дойдохте чак дотук. - Приятна тренировка.
Здравей, братле.
Добре ли си? - Ти ли ми звъня по телефона?
Какво? За какво говориш?
Докато излизах, някой звънеше. - Хайде.
Как си? Добре ли си?
Така.
Хайде.
Бедрата.
Използвай бедрата, Марк.
По същото време утре? - Да.
Какво искаха от АФБ?
Искаха да стана треньор в Колорадо.
Дай ми прегръдка.
Ало? - Мога ли да говоря с Марк Шулц?
Аз съм.
Марк Шулц, олимпийският борец?
Да, кой се обажда? - Звъня от името на Джон Е. Дюпон.
Нямаше търпение да се свърже с вас. - Кой?
Джон Е. Дюпон от фамилия Дюпон.
Той моли да вземете почивен ден и да дойдете във "Фокскечър".
За да се видите.
Защо? - Ще говорите лично в Пенсилвания.
Ако желаете, нека да ви уредя полета в първа класа, разбира се.
Как му беше името? - Джон Е. Дюпон.
От фамилия Дюпон.
Г-н Дюпон желаеше сам да ви докара с хеликоптера,
по в последния момент бе извикан от полицията.
За въздушна подкрепа.
Ще е в имението, когато пристигнем.
Намираме се над Валей Фордж.
Това е библиотеката.
Г-н Дюпон ще е тук след малко. - Добре.
Марк, аз съм Джон Дюпон.
Много се радвам, че си тук. Да слезем долу.
Наричаме го Трофейна зала по обясними причини. Седни.
Как пътува? - Добре. Благодаря.
Желаеш ли да хапнеш или пийнеш нещо?
Не. Благодаря. - Ще кажа да ти направят нещо.
Не, сър. Благодаря. - Добре.
Представям си колко си зает. Тренираш за Световното първенство.
Да, сър. - Добре.
Ще е голямо.
Как са тренировките? - Добре. Интензивни.
Двуразови.
Кондиционна тренировка и тежести на сутринта.
Техническа тренировка и борба следобед.
Подготвяш се. Тренираш усилено.
Изглеждаш силен и във форма.
Благодаря, сър. - Уверен си.
Това е най-важното, когато влизаш в един мач.
Да знаеш, че ще спечелиш. Да го чувстваш вътрешно.
Ако отидеш на мач така уверен, шансовете да го спечелиш е по-голям.
Тренираш с брат си - великия Дейв Шулц.
Да. - А аз говоря с великия Марк Шулц.
Знаеш ли защо те извиках тук? - Не.
Марк, знаеш ли кой съм аз?
Не. - Някакъв богаташ ти се обажда.
"Искам Марк Шулц да дойде да ме посети."
Аз съм треньор по борба.
И много обичам спорта борба.
Исках да говорим за бъдещето ти.
За това, което се надяваш да постигнеш.
Какво се надяваш да постигнеш?
Искам да съм най-добрият в света.
Да отида на Световното първенство и да спечеля златото.
Да отида на Олимпийските игри през 1988 в Сеул и да взема злато.
Добре. Гордея се с теб.
Имаш ли подкрепата, която ти трябва?
За какво говорите, сър?
Знаеш как СССР подкрепя своите борци.
Да. - Марк.
Като нация се провалихме да те почетем достойно.
Това е проблем.
Не само за теб, но и за обществото ни.
Не те почетохме достойно, а го чувстваме така...
...това е проблем.
Като канарче в мина.
Наблюдаваш ли птиците?
Не. - Може да научиш много от тях.
Аз съм орнитолог, но по-важното е, че съм патриот.
Искам да видя страната ни да пак страда.
И аз го желая.
Виждам го.
Искам да отидем в Сеул и да изумим света.
Какво мислиш?
Тук са умрели 3000 човека.
Патриотите са били готови да дадат всичко.
Включително животите си.
За свободата.
Обичам да идвам тук, за да си припомням кое е най-важното.
Ще постигнеш велики неща, Марк.
Велики неща. - Да, сър.
Здравей, Марк. - Може ли да поговорим за малко?
Тази страна е загубила морала и ценностите си.
Децата нямат модел за подражание. Съгласен съм.
Всичко, което казваше. Тогава не можех да го повярвам.
Говорихте ли за пари? - Да.
За каква сума става дума? - Готов ли си?
25 000 долара годишно.
Каза ми да посоча сума и изрекох най-голямата в главата ми.
И може да подберем отбора си.
С кого ще тренираш? - Не.
Не. Аз и ти ще подберем отбор.
Г-н Дюпон иска да се присъединиш.
Марк, той какво печели от всичко това?
Г-н Дюпон? САЩ ще спечели.
Ти ще спечелиш. Аз също.
Добре. - Какво мислиш, Дейв?
Това е всичко, за което сме мечтали.
Марк, не мога да замина.
Установил съм се тук. Нанси е щастлива.
Алекзандър се справя добре в училище.
Те могат да дойдат. - Марк.
Обвързал съм се с договор.
Това е страхотно за теб. Изведнъж станах само твой спаринг партньор?
Марк, това може наистина да е нещо хубаво за теб.
Гордея се с теб.
Можеш да постигнеш нещо добро за себе си.
Така ли? - Да.
Обичам те, Марк.
Здравейте. Г-н Дюпон тук ли е?
Той очаква ли ви? - Да, г-жо.
Не в този момент, но по някое време тази седмица.
Аз съм Марк Шулц.
Седни тук за миг. - Трябва да...
Къде мога да се освежа?
Ето там вляво. - Благодаря.
Г-н Бек ще ви приеме. - Извинете, кой?
На колко години си, Марк? - 27.
Къде си завършил? - Университетът в Оклахома.
Студент? Завърши ли го? - Да, сър.
Притежаваш ли собственост? - Не.
Родителите ти заедно ли са? - Не.
На колко беше, като се разделиха?
На 2 годинки. - Кой те отгледа?
Местиха ни доста с брат ми.
Бил ли си обвиняван в престъпление? - Не, сър.
Г-н Дюпон. - Пристигнал си.
Да, дойдох веднага.
Речта за довечера.
Добре.
Ще го настанят в хижата? - Да, сър.
Има хубаво легло.
Хубав мек матрак.
Страхотно. - Добре.
Газ, ток и вода ще ти се плащат.
Кухнята, трапезарията. Хладилникът е пълен. Кабинетът ти.
Ето ключът. - Благодаря.
Гимнастическият салон е близо. Вижда се оттук.
На 200-300 метра е главната къща, ако те поканят на вечеря.
Иначе не се доближавай там. - Добре.
И конете, които видя, като влизахме...
принадлежат на майката на г-н Дюпон. От най-чиста порода са.
Не доближавай и тях.
Добре. Ето ти книга за историята на рода Дюпон.
И още нещо, нека да си остане между нас.
Ако случайно видите г-жа Дюпон, не го разгласявайте.
Разбира се.
Нуждаеш ли се от нещо друго? - Не.
Приключихме.
Лека вечер. - И на теб.
Династията Дюпон е пребогата и могъща.
Нуждата на САЩ от оръжия е направила семейството много богато.
Така се е разраснало до днешни дни - най-голямата хим. корпорация в света.
Дюпон - най-заможното семейство в САЩ
Г-н Дюпон? - Тихо. Чуваш ли това?
Северноамериканска улулица.
Късно ли идвам? - Не.
Исках да проверя дали всичко е наред с теб.
Донесох ти няколко неща. Мислех, че може да ти харесат.
Бинокъл. Има голямо разнообразие от птици в имота.
Ще ти даде по-добра перспектива. - Добре.
А това е от преди 10 години, но реших, че може да ти е интересно.
Вие сте я написали? - Да.
Благодаря.
Колко време има до Световното?
Два месеца, даже по-малко.
Ще се справим ли? - Обещавам ви.
Ще дам всичко от себе си.
Вярвам много в теб.
Благодаря, сър. - Пак заповядай.
Лека вечер.
"Птици" от Джон Е. Дюпон.
Тя ми даде нещо, което да ме вдъхнови да подражавам на баща ми.
Момчета, запознайте се.
Много добре. Ще се видим след три месеца.
Марк.
Влез.
Седни.
Нещо за пиене? - Не, благодаря, сър.
Много добре. Държиш се във форма.
Как стоят нещата с брат ти, Дейв?
Дейв? За какво говорите?
Каза, че пак ще поговорите.
Да. - Кога ще дойде?
Няма да дойде.
Просто не иска...
Не иска да се раздели със семейството си.
Разбира ли какво правим тук? - Да.
Казах му, но не иска да се премести.
Колко иска? - Не става дума за това.
За кое? - Не може да подкупите Дейв.
Световното чука на вратата. - Да, сър.
Искам да спечелиш.
Затова си тук.
Всичко наред ли е, Марк?
Да. - Какво има?
Какво не е наред?
Нищо. Всичко е наред.
Не. Има нещо.
Просто...
...не искам да ви разочаровам.
Световно първенство '87, Клермон Феран, Франция
Здрасти, Зандър. Къде е баща ти? - Ето там.
Здравей. - Марк, влизай.
Хвана ме. - Дейв, това е г-н Дюпон.
Чакайте. Имам гост. Трябва да стана. Как си?
Трябва да го поздравя.
Трябва да поздравя г-н Дюпон. Как си?
Тате, ела! - Приятно ми е. Дейв Шулц.
Джон Дюпон. - Съпругата ми Нанси.
Здравей. - И красивите ми спокойни деца.
Алекзандър и Дани. - Здравей.
Дани, ела тук. - Едно питие?
Не. Трябва да тръгвам. Успех утре.
Марк, благодаря ти.
Не искаш ли... - Не, Марк. Остани тук.
Време е да лягаме. - Не!
Дейв, взех касетата. Погледни ръцете. - Вкарай я.
Мамо, пусни ме! - Дай да свалим чорапогащите.
Добра принцеса.
Какво щеше да стане, ако го беше поздравила?
Моля? - Това беше Джон Дюпон.
Поздравих го. - Това е Джон Дюпон.
Най-благородния човек в САЩ. - Поздравих го, Марк.
Да. - Поздрави го от ей там.
Марк, тя го поздрави. - Марк.
В нашата стая си. - Така ли било?
Нанси, нямаш си на представа какво не знаеш.
Дейв. - Марк.
Тате, не! - Да.
Тате... - Дай да махнем миризливите...
Братле, ела тук.
Дай ми касетата.
Нанев не може да вкара ръце, без да се влезе в беля.
Ще го изпревариш. Усетиш ли натиск, тогава е моментът.
Ще се опита да те обърне...
Точно така. Обърни го.
Пет секунди.
Обърни го!
Кой иска да му налея?
Толкова за теб. Пиян си.
Мога ли да огледам медала? - Да.
Каква прекрасна вечер.
Достатъчно. Изключи го.
Свали го.
Къде да го сложа? - Не знам. Сложи го настрана.
Целият рафт.
Конете са глупави.
Те само ядат и серат.
Много е глупаво.
Всичко е много глупаво.
Много обичам майка ми, но...
...просто...
...нелепо е.
Да яздиш животно било по-достойно.
Но исках да правя като вас.
Да сложим медалите.
Дайте ми ги.
Не споделям влечението на майка ми към конете.
Казвам ви да знаете.
Конят прескочи ли препятствието?
Хвана ли лисицата, майко?
Както и да е.
Доказахме, че можем.
Хванахме лисицата, нали? - Да, сър.
Ще ги сложа ето тук.
Представям ви Марк Шулц - световен шампион от отбор "Фокскечър".
Треньоре... - Вдигнете го. Пийна доста.
Марк.
387 дни го Сеул, господа.
Потренирайте добре.
Марк Шулц - 10 000 долара, 2 май, 1987 година.
Не сте длъжни. Дадохте ми достатъчно. - Не. Марк!
Заслужи си го.
Благодаря. - За нищо.
Ти си повече от малкия брат на Дейв Шулц.
Да.
Дейв Шулц е страхотен борец.
Сигурен съм, че е вдъхновение за теб, ментор.
Но винаги ще е по-големият ти брат
и няма да ти даде да бъдеш какъвто искаш.
Марк живееш в сянката на брат си през целия си живот.
Време е. Настъпи твоето време.
Знам за какво говорите. - Сигурен ли си?
Всичко, което съм направил...
...имам чувството...
...по някакъв начин се приписват на Дейв.
И мисля, че е време...
...да се отскубна от него.
Да стана самостоятелен.
Без брат ти...
...може да правиш всичко, за което решиш.
Г-н Дюпон, искам да знаете, че съм много благодарен за това,
което сторихте за мен. - Първо на първо...
Повече не искам да ме наричаш "г-н Дюпон" или "сър".
Считам те за приятел, а те ме наричат "Орела" или "Златния орел".
И двете стават. - Добре.
Или "Джон", или "треньор".
Добре. Не е проблем. - Добре.
Добър ден, сър.
M113 APC... - Знам какво е.
Къде е оръжието? - Моля?
50-калиброво оръжие.
Няма такова оръжие... - Трябва да е ето там.
Няма такова в поръчката, сър.
Сър, моля за подпис, за да приключа доставката.
Няма оръжие.
Рийд, Макларън, да го свалим. - Трябваше да има 50-калиброво оръжие.
Ще го вземем.
Гладен ли си? Да хапнем нещо.
Прекрасно. Още една.
Страхотно. Олиото подчертава фигурата ти.
Свали малко ръцете. Точно така.
Идеално.
Много добре, Марк.
Речите ви. Комплектът ви, сър.
Майка ми пристигнала ли е? - Там е, сър.
Сакото ти отива. - Благодаря, сър.
Написах няколко неща, които да кажеш.
Не се притеснявай. Ще се справиш. Прочети го на глас.
Сега ли? - Като тренировка.
Добре, сър.
"...многоуважаван орнитолог, автор и световен изследовател..."
Фила... - Филателист.
Човек, събиращ пощенски марки. - Мога ли да го кажа така?
Не. Кажи "филателист". Не се плаши от тези хора.
Колко хора ще има? - Около 400.
Пробвай.
Какво е? - Кокаин.
Не мисля, че е добра идея.
Това е само кокаин. Няма да те убие.
И просто трябва да...
Вземи шишенце. Изтръскай го на повърхността.
Сложи филтъра и го прекарай през носа си.
"...многоуважаван орнитолог, автор, световен изследовател, филателист..."
Всичко? - Да.
"...г-н Дюпон се завръща към състезателния спорт
в категорията за ветерани над 50-годишни..."
Чу ли как го казвам? Всичко е като една мисъл, Марк.
Направи го. Подай ми го.
Добре.
"...многоуважаван орнитолог, автор,
световен изследовател, филителист..." - Филателист.
Филантроп, орнитолог... - Кое от двете?
Кое искате да е първо? - Орнитолог, филателист, филантроп.
Орнитолог, филателист, филантроп.
- Орнитолог, филателист...
Орнитолог, филателист, филантроп. - Орнито...
Орнитолог, филателист, филантроп.
Погледни ме. Орнитолог, филателист, филантроп.
Отново.
Много добре.
Познавам ли те? - Как си, Джон?
Радвам се да те видя. Марк Шулц. Познавате ли олимпийски медалист?
Марк спечели медал на игрите през '84. Познавате ли медалист?
Не мисля.
Марк.
Това е Боб. - Боб.
Приятно ми е. - Марк Шулц.
Спечели златен медал в Лос Анджелис. - Впечатляващо.
Не е ли впечатляващо? - Много благодаря.
"Горд съм да представя ментора си.
Има способността да ме погледне и да види същността ми.
Чувствам, че ме обича като атлет и човек.
Родителите ми се разведоха, като бях двегодишен. Цял живот търся баща
и открих тази личност в Златния орел на САЩ - Джон Дюпон."
Марк Шулц. Благодаря ти, синко. Здравей, майко.
Дами и господа, искам да прочета нещо.
"Освобождението на страната ни, свободата на конституцията ни
трябва да се отстояват на всяка цена."
Наш дълг е..."
Как си? - Липсваш ми.
Какво правиш? - Моля?
Нищо. - Тренираш ли? Подготвяш ли се?
Да... Не. В момента съм в малка почивка.
Не искам да претоваря тялото точно преди световното... пресявките.
Добре. - Почакай малко.
Какво? Какво стана?
Марк!
Приготви се и да тренираме.
Добре ли си?
Ти си добър приятел, Марк.
Благодаря, Джон.
В детството си съм имал само един истински приятел.
Пълничкият Хю Шери.
Беше син на шофьора на майка ми.
На 16 разбрах, че майка ми му е плащала да ми бъде приятел.
Дейв беше единственият ми приятел като малък.
Мислех да го сложа на скрина с отличията.
Пише "Джон "Орела" Дюпон". - Точно така.
Първо място? - Да.
Открил си го, предполагам.
Може да го сложиш в Трофейната зала. - Благодаря, майко.
Какво ще правим с колекционерската ти влакова композиция?
Влаковата ми композиция? - Г-н Бек ти е казал.
Не. - Знам, че го е направил.
Не си искал да се разделяш с нея. - Тя не ме интересува, майко.
Не ме интересува.
Мисля...
... да я дадем в Детския музей, ако имат достатъчно място.
Съгласен ли си? - Не ме интересува какво ще я правиш.
Не ме интересуват влакове.
Майко, ръководя мъже. Тренирам ги, обучавам ги.
Давам им мечта.
Както и надежда на САЩ.
Надежда?
Няма значение.
Радвам се, че имаш медал. Нека отиде в Трофейната зала.
Но не на онзи рафт.
Не харесвам спорта борба, както знаеш.
Това е низш спорт.
И не искам да те виждам принизен.
Албърт се е борил с този в клетката.
Мисля, че е тъжно.
Беше добър. - Поне му плащат много.
Вижте му лицето. Унищожено е.
Марк, тук ли е? - Тук съм, треньоре.
Какво става?
Защо няма никой в салона?
Как така? - Почти обяд е, а няма никой там.
Дадох им почивка за сутринта. По-късно ще тренираме двойно.
Кой взима тези решения?
Аз.
Искам брат ти Дейв да дойде тук.
Какво? - Искам брат ти да дойде.
Няма да стане. Вече говорихме за това.
Неблагодарна маймуна.
Направих ужасна грешка, като те доведох тук.
Ще докарам Дейв, независимо какво ще ми струва това.
Как си? - Добре.
Какво става? - Тъкмо пристигнах.
Борците ме посрещнаха. Ти не бе там. Дойдох да видя дали всичко е наред.
Да, добре съм.
Просто се концентрирам. До пресявките не остана много.
Добре ли си, Марк? - Да.
Супер съм. Какво става?
И си получил съобщенията ми?
Нанси и децата са тук. - Как са?
Добре. Ела да ги поздравиш. - Ще го направя.
Сваляш го на земята. Поставяш го тук, хващаш го за глезена.
Лягаш върху него, загребваш с този крак,
вкарваш ръката и така получаваш "кръстачка".
Захватът е здрав и стегнат. Да го направим пак.
Борите се...
Ако сте в тази позиция, стегнете здраво захвата.
Съединете колената, бедра до лакътя и свалете ръката надолу.
Снижете гръдния кош. Така ще е най-добре.
Дръжте външния крак далеч от него.
Застанете на коляно, забийте крак в тепиха и настъпете.
Ползвай стомаха си.
Ползвай стомаха.
Добра тренировка.
Излезте по двойки.
Какво става, Марк?
Обича да полза препъване, заблуждавайки, че ще прави захват.
Кръстосва... - Дейв, мога и сам да се оправя.
Не искаш помощта ми? - Какво казах?
Ще ми кажеш ли какво има между теб и Дюпон?
Добре.
Съберете се.
Направете място. Отидете още натам.
След три дни няколко от вас ще ме придружат до Пенсакола,
за да участват в олимпийските пресявки.
Когато напуснете тренировъчния център,
ще участвате в състезание, ще представлявате "Фокскечър".
Ще представлявате САЩ.
Като треньор...
...искам да сте шампиони в борбата...
...и победите в живота.
Също така да бъдете добри американски граждани.
Гарсия.
Няколко основни движения. Това лично на мен много ми помага.
Сваляне с придърпване на ръката. Дясна на лява, лява до дясна.
Дърпате напреко.
След това виждам тази част от тялото...
...която да атакувам.
Отново.
Правите захвата. Дърпате напреко.
И атакувате.
Схванахте ли? - Да, треньоре.
Добре. Слез в партер.
Остави, аз ще вляза в партер. Ти ще действаш.
Вкарай ръка под гръдния ми кош.
Според законите на физиката е най-добре да си разперил крайници.
Той вкарва бедро под коляното ми. Вижда, че може да атакува оттук.
Разпределете се по двойки.
Основни движения.
Хайде. Ще потренираме раменно премятане и захват.
Останаха три дни.
Олимпийски пресявки, 1988 г, Пенсакола, Филаделфия
Пристъпи. - Име? Тегло?
Име? Тегло? - Още половин килограм.
Добре си. - Следващият.
С два килограма отгоре. - Следващият.
Следващият мач е между Марк Шулц и Рико Чипарели.
Първи кръг Марк Шулц срещу Рико Чипарели
Мачовете са три. Ще наваксаш.
Не си сам.
Аз съм ти брат и те обичам.
Няма да ти дам да се предадеш.
5,5 кг отгоре. Колко време имаме? - 90 минути.
Давай! Карай!
Натискай! Край!
Пет, четири, три, две, едно, край!
Три, две, едно...
Добре, братле. Натискай.
Финален кръг Марк Шулц срещу Майк Шийтс
Заобиколи го!
Задръж позицията, Марк.
10 секунди.
Дръж!
Браво, Марк.
Здравей, Хенри. - Как да ти помогна, Дейв?
По-рано с Джон се скарахме малко.
Не съм го виждал на финалите. Беше ли там?
Не. Г-н Дюпон отлетя към дома си по-рано днес.
Добре.
Майка му е починала.
Ужасна новина.
Извини ме. - Добре.
Да положим ли оръжието? - Да.
Господа.
Здравей, Джон.
Много съжалявам за майка ми. - Не, няма проблем.
Няма проблем. Добре съм. Имаш много работа за идните месеци.
Имаш важна роля. Разбираш ли? Нужен си ни.
Много ще разчитам на теб. - Добре.
Искам повече от всичко да спечеля златния медал.
Имаме човек, който да го грабне. - Ще го спечелим, Джон.
Как се чувстваш? - Много добре.
Малко съм притеснен, че има някои психологически пречки...
...които трябва да отстраним. - Ще е в добра форма.
Вършиш много добра работа. - Благодаря.
С теб сме тандем.
Само ние може да ги закараме на финала.
Добре. Обратно на тренировка. - Добре.
Марк?
- Добре ли си?
Добре е.
Хубаво.
Треньор Дюпон има нещо наум.
Желае "Фокскечър" да бъде посочен и припознат
като официална тренировъчна база на АФБ и за олимпийския отбор.
Това значи, че националният отбор ще живее и тренира тук.
Включая парите, програмата ще се води на Дюпон.
Ще се дарява 500 000 долара годишно.
Прекрасна новина. - Г-н Дюпон, много благодаря.
Това е философията на "Фокскечър".
Започнала е поколения назад.
Става дума за повече от спорт.
Или да тренираш тези млади атлети.
Успявам да им предавам уроци, които аз съм учил през живота.
Атлетите се нуждаят от модел за подражание.
Като всеки друг имат нужда от хора, от които да се учат.
Треньорът е баща.
Треньорът е ментор.
Треньорът има могъща сила.
Той е от огромно значение за живота на атлета.
Да, има доста място, където децата да играят.
Ще му предам поздравите ти.
Може да се чуя...
Здрасти, братле. - Здравей.
Отиди и загрей. Идвам след малко. Трябва да звънна.
Виж.
Не искам да съм тук.
Обадих се на треньор Пийч.
Каза, че може да приеме и двама ни.
Нямаме време за такива промени. - Ами след Сеул?
Марк, кой знае какво ще се случи в бъдеще.
С Нанси искаме да пробваме да заживеем тук.
И двамата знаем, че не мога да остана тук.
Знам, Марк.
Помниш ли, като бяхме деца...
Помниш ли как живяхме, местейки се насам-натам?
Не знаехме къде и по колко време ще останем?
Помниш ли колко трудно ни беше?
Помня.
Това е моята отговорност за семейството ми, Марк.
Знам, че го разбираш.
Съсредоточи се само за Олимпиадата.
Отиди да загрееш.
Дейв, аз съм Док. - Приятно ми е. Дейв Шулц.
Приятно ми е. Седни на стола, моля.
Снимаме. Да поговорим за философията му като треньор.
Каква е основната му философията да води отбора и теб?
Философията на Джон като треньор е да остави борците...
Съжалявам. Тя е да...
...създаде среда, където...
...атлетите нямат много препятствия,
които да преминат, за да са велики.
Да направим някои уточнения. - Не правя това, което искаш.
Какво търсиш? - Знаеш какво искаме да постигнем.
Правим документален филм, показващ Джон как води отбора и теб
към такова величие в борбата, което не сме виждали.
Ползвай някои термини, които обича. Превъзходство, мощ, доминация.
Добре.
Джон Дюпон...
Ще ми зададеш ли пак въпроса?
Ти си много важен за Джон, нещо като последна глава от книга.
Ти си му помощник треньор. Вижда се като твой ментор.
Искам да погледнеш в камерата и да говориш за Джон...
...като за свой ментор. - И какво точно да кажа?
Че е твой ментор.
Ще можеш ли?
Джон Дюпон...
...е нещо като мой ментор.
Гледай към камерата и го повтори.
Джон Дюпон е като мой ментор.
Мислех, че е добра идея да поговорим и да махнем напрежението.
Искам всичко между вас да е наред.
Очакваме г-н Дюпон да е в ъгъла на Марк по време на игрите.
Може да го питаме. Не е проблем, но първо...
Искам да спомена някои важни неща за мен.
Първо...
Ако остана и се обвържа с "Фокскечър",
искам да знам, че ще се погрижите за Марк.
Как по-точно? - Докато аз съм във "Фокскечър",
да се плаща на Марк.
Искаш да му плащат, дори да не е тук? - Да, общо взето.
Дейв, мисля, че си придаваш прекалено много важност за "Фокскечър".
Може и да е така.
Може да го пробваме, но съм тук да кажа на Джон,
че искам да продължим това, което започнахме тук.
И за мен е важно да знам, че брат ми ще бъде подпомогнат.
Благодаря, Джон. - Добре, ще угодим на исканията ти,
но това значи, че г-н Дюпон ще е в ъгъла на Марк през Олимпиадата.
Искам да чуя как самият той се съгласява.
XXIV Олимпийски игри, Сеул, 1988
Можеш да го победиш.
Мога ли да ви помогна?
Всичко наред ли е? - Как да ви помогна?
Живеем тук. - Има предпазни мерки.
Искам да видя документите ви.
Разбира се.
Джон, неделя е. Време за семейството ми.
Добро утро, Джон. - Поздрави го.
Здрасти, Джон.
Неделя е.
Трябва им насока и това е нещо, което треньорът може да им даде.
Като треньор помагам да се развиват млади атлети.
Не само физически, но и психически.
Искам да сте шампиони в спорта и победители в живота.
И също така да сте добри американци.
Ще представлявате "Фокскечър", както и САЩ.
Треньорът е до тях да помогне на атлетите да видят...
...всички начини, по които могат да преуспеят.
С много търпение треньорът може да създаде шампиони.
Атлетите ме смятат за брат, ментор, баща и лидер.
Цял живот търсих бащината фигура и я намерих в Златния орел на САЩ...
...Джон Дюпон.
Уейн.
Да, сър. - Вали ли?
Не.
Приготви колата ми. - Да, сър.
Здравей, Джон. Какво става?
Проблем ли имаш с мен? - Джон, недей.
Не, нямам.
Не! Спри, Джон.
Джон, не!
Стой на място! - Пусни оръжието!
Марк, твой ред е.
И сега неговият опонент, който тежи точно 100 кг.
Той е 3 пъти национален и 2 пъти световен шампион по борба.
Както олимпийски златен медалист от игрите в Лос Анджелис през '84.
Моля ви, приветствайте Марк Шулц!
САЩ! САЩ! САЩ!
Дейв Шулц беше посмъртно въведен в залата на славата по борба.
Той остана жив в сърцата на жена си и двете си деца.
Марк Шулц спира с борбата след Олимпиадата в Сеул през '88.
Понастоящем живее в Орегон, преподава в център по борба.
Джон Дюпон умира в затвора на 9 декември, 2010 г.
Превод: Калин Стоянов а.к.а Geronimo88 UNACS TEAM | УНАКС ТИЙМ © 2015
Режисьор: Бенет Милър
Сценаристи: Е. Макс Фрай и Дан Футерман