Oversettelse: patrick21per
Ta et dypt pust...
og start fra begynnelsen.
Fortell dem hvordan vi først møttes.
Alex Stewart!
Fortell dem at helt siden vi delte drømmene våre...
Jeg drømte noe i går.
...enda Alex sine rareste.
Du vet... en robåt?
Den lille svigete tingen som åren sitter inn i?
- Det heter åregafler forresten. - Hva da?
De er bare ikke til å spise med.
Dette var meg. Jeg var den tingen.
Nei. Dette skal være vår hemmelighet.
Fortell dem at denne er,
at denne må være... - Alle sammen!
en av de lykkeligste dagene av mitt liv.
Vær så snill!
Av hensyn til alle som jeg fikk ikke sjansen til å hilse på ordentlig...
Jeg er Rosie.
Og denne må være en av de lykkeligste dagene av mitt liv.
12 ÅR TIDLIGERE
Rosies 18-års fødselsdag
(da hun ble for full til å kunne huske)
Shots!
- Yeah! Beyonce! - Yeah!
Det er Alex!
Det var min feil.
Jeg vil gjerne tro på deg, Alex. Men jeg kjenner min egen datter.
Du skal bli en skikkelig lege hvis du fortsetter sånt.
Hvorfor roper alle?
Jeg er så flau over hva skjedde i går.
Nei, nei, det behøver du ikke å være.
Jeg oppførte meg så dårlig!
Ja, men dårlig kan også være godt.
Godt? Det var forferdelig! Jeg føler meg kvalm bare av å tenke på det!
Hvilken del?
Alt! Det skjedde aldri. Alex, er vi enige? Du kan ikke fortelle det.
Rosie fikk magen sin pumpet!
- Rosie fikk magen sin pumpet! - Hold kjeft!
- Hvordan kom vi tilbake fra hospitalet? - Mamaen min hentet oss.
De ville ringe til en foreldre, og tydeligvis ville jeg ikke nevne dine foreldre.
Hun synes det er min feil allikevel. Jeg har en forferdelig innflytelse på deg, bla bla bla.
Vel, det har du!
Så nå må jeg tilbringe to timer i biblioteket hver dag de neste to uker.
- Mareritt. - Det kunne ha vært verre.
Bethany Williams har nettopp fått deltid jobb der.
Bethany Williams? Glem det, enda jeg vil legge med henne.
Til din informasjon sender hun meg lange blikker.
Hun bare glor på grunn av den kvisen på din pannen.
- Nei, kom hit. Jeg kan gjøre det. - Ikke rør meg! Ikke tør!
Bare se på Greg nå. For en "bimbo"!
Men han er vilt lekker! Han inviterte meg til skolens dans.
Hva svarte du?
Nei, selvsagt. Jeg skal med deg.
Hei, Alex. Jeg savnet deg på biblioteket i dag.
Ja, jeg hadde ikke noe...
Jeg mener, ja. Jeg var litt... Jeg var litt opptatt...
- Ikke forsvinn du. - Ja.
Nei, ikke i det hele tatt.
Vi sees der.
- Ynkelig! - Jeg kan få henne.
Flaks at hun ikke snublet på tunga di som lå på bakken.
Okay. Ålreit.
Hvis du er så klok, gi meg tipser.
Hva må jeg gjøre for å få tak i en kvinne som er langt over mitt nivå?
- Mener du det? - Ja, absolutt.
Vel, du har litt dårlig utgangspunkt...
siden du er, du vet, jomfru.
Nei, nei, nei, ålreit? Vi kan arbeide med det.
Først og fremst må du være kul. Du bør ignorere henne.
- Late som det er opp til deg. - Jeg har litt erfaring med dette.
I tillegg må du vise at du har latt merke til noe på henne som ingen andre har.
Sånn som sjelen hennes.
- Mens jeg ignorerer henne? - Ja.
- Ok, men hvordan får jeg sex? - Dette går ut på sex!
- Herregud! Du er helt gal! - Du har ingen aning!
Hun vil at jeg bli med henne til dansen.
- Sier du det? - Ja.
Bli med henne, hvis det er så viktig for deg.
Kom igjen. Du har ikke noen å gå med.
Jeg ble invitert av den lekreste fyren på vårs årgang, Alex. Jeg tror jeg har det bra.
Så det er ganske passende for deg.
Ja.
Ålreit. Da skal jeg spørre henne.
Vær så god.
Ok, bra. Det skal jeg.
Ansiktet ditt irriterer meg.
- Kom igjen. Jeg har en nyhet. - Det har jeg også.
Jeg må konsentrere meg for å bestå prøven min og få meg et liv.
Jomfru er jeg ikke lenger.
Er du der?
Hvem er den stakkars jenta?
Ikke Bethany...
Pokker!
Ok, Rosie Dunne, du går straks ned til rektorens kontor.
Nei, nei, nei, det var min feil, herr Simpson. Jeg måtte si noe til henne.
Det ser jeg, Alex. Gratulerer.
Jeg vet at vi ikke er på talefot, men jeg trenger hjelp med slipset mitt.
Et øyeblikk trodde jeg at du var forelsket i meg eller noe.
Alex, du skal alltid være den gutten som tørket snørr på min fineste kjole, ok?
- Få ikke for høye tanker om deg selv. - Bra.
Jeg vet at vennskapene mellom gutter og jenter kan bli ganske kompliserte av og til,
men husk at jeg er alltid her hvis du trenger noen å snakke med.
Hva synes du?
Bryster au naturel eller pushup?
Inne? Eller ute?
Jeg mener, det kommer an på målet. Er det for å danse, eller...?
Hvem vet?
Så, hvor skal den idioten møte deg? - Du er så uhøflig! Ute foran, tror jeg.
Hei, nydelig.
Vi sees!
Drittsekk.
Pokker!
- Har du gjort det før? - Ja. Har du ikke?
I tide og utide.
Jævla!
- Det er... la meg hjelpe deg... - Nei, la det være!
Ok, jeg klarer det. Pokker! Ok, fort! Fort!
Klar! Ok, fort!
Herregud!
Jeg vet.
- Hvor er den? - Hva da?
Tingen.
- Aner ikke. - Seriøst, Greg, hvor er den?
Du hadde den sist!
Den kan ikke bare forsvinne!
Herregud! Fæn!
Rosie? Klarte du å finne den?
Bør jeg sjekke også?
- Sier du det? - Ja, legg deg på alle fire.
Stikk av!
- Alex, hvor er du? - Jeg stikker nå.
Du må hjelpe meg. Jeg hadde en ulykke.
- Hva skjedde? - Nei, det er ingen fare.
- Du skremte meg! - Det skjedde noe med tingen med Greg.
Ja, det kan skje.
Det er noe som jeg må få fjernet.
Jeg kan ikke finne det. Jeg er helt i panik.
Jeg skjønner ikke. Kan vi ikke snakkes litt senere?
Hjelp meg nå!
Da må du være mer presis.
Ok.
Kondomet gled inni skjeden min, og nå kan jeg ikke finne det.
Det var langt flere detaljer enn nødvendig.
Hei, jeg heter Dick.
Selvfølgelig gjør du det.
Sitter det i fremre eller bakre hull?
- Hva tror du om meg? - Unnskyld.
Jeg mente ikke noe dårlig med det.
Finnes det ikke en kvinnelig sykepleier?
Det er bare meg dessverre.
Det var et av de mest pinlige øyeblikk i hele mitt trist liv.
Vet du hva?
- La oss stikke herfra. - Dino's er nok stadig åpent.
Jeg tenkte mer i retning av Boston, Massachusetts.
- Tror du at jeg bør utvandre? - Jeg mener det.
Denne byen er jo en blindvei. Det har vi sagt i årevis.
Og min far...
vil ha meg til å søke stipend på Harvard.
Du mener det alvorlig.
Det er en av verdens beste medisinskoler, og...
Boston College har tilfeldigvis et utmerket hotell ledertrening.
Er det ikke det du gjerne vil studere?
Ikke tale om!
Hvem skal vaske ditt tøy? Og du får aldri noe å spise.
De har også mat i USA, mor, og nok også vaskemaskiner.
Men det er så langt vekk. Si noe til henne, Dennis.
Har du aldri ønsket deg noe mer, far?
Vet du hva farmoren din alltid pleide å si?
"Det er ikke noe for oss."
Da du fortalte om din plan, tenkte jeg straks på det.
Jeg kunne høre det sagt med hennes stemme.
Den stemmen skal du ikke ha inne i hodet ditt.
La meg gjøre det.
Jeg ønsker å eie mitt eget hotell en dag. Er det sprøt å drømme om det?
I 18 år lot jeg som om det var jeg som bestemte over deg.
Du er vidunderlig, Rosie. Det finnes ikke noe du ikke kan oppnå.
Men hvis jeg drar til Boston, skal mamaen aldri snakke med meg igjen.
Hvis du ikke drar av gårde, skal jeg aldri snakke med deg. Det er ditt valg.
Dennis!
Gjør meg en tjeneste. Kom hjem og ta den drittsekkens jobb.
"Det er med glede vi tilbyr Dem en studieplass...
på Boston Universitet". Herregud!
- Er Alex hjemme? - Han er bundet på hender og føtter.
- Jeg kan komme igjen senere. - Han er nok ferdig om tre minutter.
En kopp te?
Ja, skatt, gjør det sånt!
Min godhet.
- Er det...? - Bethany.
- Så da du sa... - Bundet på hender og føtter.
- Så mente du...? - Bundet på hender og føtter.
- Jeg må nok gå. - Bare en stund til.
"Å, Alex."
"Hvor har du lært å gjøre det?"
Jeg vet det. Det er utålelig.
Hallo?
Pokker!
Jeg kommer!
- Er det lov å røyke her inne? - Mine foreldre eier det.
De vil ha meg hjelpe til. Så blir det på mine betingelser.
Jeg er kvalm hver dag. Kan man få noe mot det?
Har du diare? Feber? Kramper?
Er du gått over tiden?
Ja.
GRAVIDITETSTEST
- Nei. - Er du jomfru?
- Jeg tok en fortrydelsespille. - De er kun 90% sikre.
Vi har toalett her hvis du vil gjøre det nå.
Pokker...
Jævla.
Alex, kan vi møtes?
Gjerne, men vi skal ut å spise med Bethanys foreldre på The Hazel.
Fancy, ikke sant?
Fuck Bethany! Fuck hennes fancy foreldre...
fuck The Hazel og fuck deg!
Ok. Kos dere.
Unnskyld.
- Jeg har en nyhet. - Det har jeg også.
Les.
Et stipend til Harvard!
Alex, det er fantastisk! Gratulerer!
Utrolig, ikke sant? Har du hørt fra Boston College?
Nei.
Du skal få opptakk.
- Hva sier Bethany om det? - Hun skal nok overleve.
Hun elsker å rote i håret mitt.
Hun river nesten i det. Og i tillegg gjør hun dette ansiktet i sengen.
Det er nok.
Bryr du ikke deg hva hun synes om at du reiser?
Hva skjer nå? Du forsvarer Bethany.
- Hva er i veien? - Ikke noe.
Jeg trodde du ville bli glad. Nå er vi på vei til Boston!
Ja, det er greit.
- Gratulerer. - Du skal jo også med.
Jeg reiser om tre dager, så jeg kan nå å finne meg til rette.
- Du må få billetten din bestilt. - Selvfølgelig.
Det finnes noen ting jeg må ordne først,
men jeg skal nok komme.
Ikke bli utsatt for terrorister. Og pass på kabintrykk.
- Eller en bortkommende fugleflokk. - Jeg kan godt utsette reisen, hvis du vil.
Nei, nå tar du dette flyet.
Jeg har noe til deg. Lukk øynene.
Lukk øynene.
Fingeren frem. Hold den der.
Nordamerika.
La meg høre fra deg.
Vi sees om to uker.
Hadde jeg fortalt ham det, ville han bli her, og det skulle ha ødelagt hele hans liv.
Så edel. Jeg ville ha tvunget drittsekken til å bli her.
Nei, nei, han er ikke faren. Han er en annen taper.
Du er langt mer interessant enn du ser ut til å være. Hvorfor får du ikke det fjernet?
Mine foreldre er katolikker.
Jeg tror ikke selv på alt dette, men jeg kan ikke gjøre det.
Jeg hadde alt planlagte!
Flytte til Boston, studere, få en god jobb,
komme hjem og åpne et hotell. Etterpå skulle jeg stifte familie.
Et helt liv i punktform.
Nå er det gravid, føde en unge, heltid-mor,
vinke farvel til karriere, gå på bistand, bli fett og miste håret.
Du kan like godt begå selvmord. Jeg kan skaffe deg pillene.
Det finnes mange barnløse som gjerne vil ha barn. Gi det vekk.
Så kunne jeg stadig flytte til Boston.
Jeg kan søke opptakk igjen eller få meg en jobb.
Det skal være det samme, bare seks måneder senere. Jeg kan også unngå å si det til Alex og finne en annen grunn.
Det er total fornektelse.
Ja. Men jeg tror faktisk at det er det jeg vil gjøre.
- Hvem er det? - Alex.
Har du fortalt ham det?
Jeg sender ham bare detaljer om når jeg kommer. Det er alt han behøver å vite.
Vær oppmerskom med alle dine løgne.
Se hvordan det sprengte ut av henne.
Det samme kan skje til deg.
Magen hennes skal eksplodere i blod og tarmer,
og en forferdelig alien skal sprenge ut og bite hodet av deg.
Hold opp, begge to. Graviditet er noe hellig.
- Den kan ikke høre oss. - Hold opp med å kalle det "den".
- Det er en jente. - Har du fått vite om det?
Jeg spurte siste gang jeg fikk scanning. Socialarbeideren bør også vite det.
En jente? Hva om navn?
Nei. Jeg vil la de nye foreldrene bestemme om det.
La oss se.
En kvinnes kropp blir ikke offentlig eiendom bare fordi hun har blitt gravid.
Se på den!
Herregud!
Hun har hikke.
Den lille skatt har hikke. Så søtt.
Så vi sier det.
Kan du høre meg, baby?
Prøv å holde pusten.
Der er du, lille Katie.
Det kommer du nok ikke til å hete, ok?
Det er på vei! Håndklær! Varmt vann!
- Hvor ble jordmoren av? - Aner ikke!
Hun kommer nå!
Jordmoren er her!
Det kan gå så fort som du vil. Hun er der inne.
Ut!
Det er en bummer å være jente.
Hei du.
Det må være socialarbeideren.
Har du lyst til å holde henne?
Eller skal jeg bare bære henne nedenunder?
Katie.
Min deilige Katie.
Jeg lover deg, Katie,
at jeg skal bli en god mor.
Katie...
Det ordner seg, Katie.
Det ordner seg.
- Mitt liv er over, far. - Så vent til du blit mormor.
Jeg kan stadig huske når vi dro hjem fra sykehuset da du ble født.
Du skrek lungene ut hele veien.
Jeg var så redd at jeg kjørte på rødt tre ganger. De tok mitt førerkort.
Det har du aldri fortalt meg.
Du var ikke med i klubben.
For å bevare forstanden, skal følgende regler overholdes:
1. Aldri amme offentlig.
2. Aldri sprett Katie rett etter hun har spist.
3. Unngå å gråte når hun gråter.
og 4, det viktigste:
Aldri tro at alt er i orden og ingen fare.
- Rosie? - Å, nei.
Utrolig. Gikk det bra?
Det er vel ikke din?
Nei, du!
- Ble du dagmamma? - Ja, det er gode penger i det.
Jeg trodde du skulle til Boston sammen med Alex.
Nei, nei.
Jeg innså at barna er den eneste utdannelse man har bruk for.
Hvem er faren til den?
Få den vekk!
- Jeg må videre. - Ha det!
Alex.
- Hvorfor er du her? - Jeg er hjemme på helgebesøk. Tenkte å overraske deg!
Så spennende! La oss gå og drikke en kopp kaffe.
Nei, la oss bli her. Du kan vel varme litt vann.
- Hva driver du med nå? - Litt av hvert.
- Fint hårklipp, forresten. - Takk!
- Du virker stresset. - Nei, nei.
Hvordan går det med studiene?
Det er fascinerende.
- Vi har lært om fødselshjelp. - Sier du det?
Hva synes du om brystpumper? Noen kvinner liker dem ikke.
De er forferdelige.
Å, gud.
- Hvordan har du...? - Bethany.
Det gikk fort.
Jeg ville ha fortalt deg det, Alex.
Når?
Jeg ville ikke være en hemsko.
Hun hadde kolikk i månedsvis.
Hele mitt liv står på amning, vugging og bleier.
Alt jeg kan tenke på er bæsj. Mengde, tidspunkt og farge.
Jeg håper du mener hennes.
Hva ble det av Greg?
Han fikk mirakuløst nok jobb på Ibiza så snart han fikk vite om det.
Kan jeg bli hennes gudfar?
Da skal jeg bli kjempeglad.
Jeg trodde at hvis jeg ikke sa noe til deg,
skulle drømmen min holdes i livet
Da var det stadig en som skulle se på meg som Rosie,
og ikke som dette merkelige nye mennesket jeg ble til.
Siste gang jeg så så deprimert ut
forsøkte jeg å henge meg med et slips.
Hei, jeg heter Phil.
Alex.
Jeg ble sendt herover som den gode feen.
Du ligner ikke sånn en.
Min søster driver meg til vanvidd. Hun vil få vite hvis du har lyst til å spandere en drink.
Hvor sitter hun?
- Den lekre jenten fra klassen? - Sally.
Den vakre solsikken in familiens blomsterkasse.
- Hei. - Hei.
Alle vil få vite hvorfor den flotte engelske fyren ser så trist ut.
Unnskyld.
Du må innse at du er her hos oss nå,
og at vi kunne være et godt selskap.
Katie, det er din første jul. Jeg håper du har fått gaven min.
Takk for boka. Hun skal sikkert like den veldig godt en dag.
Her er min nye leilighet.
- Hva lager du, skatt? - Håndknyttede hjerter.
Og her er min yndlingsplakat fra "Tilbake til fremtida".
Den vil passe veldig godt på toalettet.
Katie, det er din fjerde jul.
Har mamaen fått mitt julekort?
Seriøst?
Takk for gaven til Katie. Hun kan sykle og telle opptil fem.
...tre, fire, fem!
Selv har fått jobb og er endelig flyttet hjemmefra.
Frøken Dunne. Velkommen tilbake. Vi har penthouse-suiten klar til Dem.
Mange takk.
Mamma, mamma! Det er min første skoledag!
Jeg har hørt at mange senger ble nylig stjålne.
- Er det ikke underlig? - Ja, mamma.
På den måten kan ingen komme og stjele vår seng.
Er du min pappa?
Nei, han er bare en snill man som hjelper mammaen med noe.
Pokker. Det er feil nøkkel.
- Å! Hodet mitt! - Kom igjen!
Der!
- Bare løp! - Fortere, mamma!
Unnskyld.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker også deg.
- Du drømte at du var en gjenstand? - Ja.
Men helt ærlig. En pil i lufta, det er skikkelig kult!
Det forstår jeg ikke. Hvordan kan man være en ting?
Jeg hadde alltid sånne drømmer.
Det høres ut som du har problemer med selvtilliten din. Du burde søke om hjelp.
Det var hår og krem på badet igjen i dag.
- Sier du det? - Du vet at jeg er allergisk.
Neste gang du drømmer at du er en rar gjenstand,
kan du prøve å være noe brukbart, sånn som en støvsuger.
- Vi har en rengjøringsdame. - Og hva ønsker du?
At hun skal tro vi er et par tapere?
Det er presis hva vi er.
- Er du okay? - Jeg fikk sand i øynene.
Se på mammaen!
Jeg drømte at jeg var en pil.
Den lille metalltuppen, plystrende i luften.
Hvordan føltes det?
Rart.
Sånne drømmer hadde du alltid.
Jeg savner deg, Rosie. Kom snart på besøk.
Hva har du fortalt den stakkars jenten? At du kommer hjem med en pappa?
Nei. At han sendte meg en billett. Det betyr ikke noe.
- Bra. For du vet at han har jo en kjæreste. - Men det er rart. Han nevnte ikke engang henne.
Katie er moden nok til å vite at for menn er det bare detaljer.
Katie vet også at det må finnes en grunn for at han ble så plutselig ivrig til å se hennes mor,
som kjenner ham bedre enn noen annen og derfor er den beste til å dømme.
Og...
Det er hyggelig å se deg!
- Er du trøtt? Sulten? - Nei. Hvorfor det?
Vil du ha en til?
- Ja. - Jeg er straks tilbake.
Du er nok ny her. Jeg heter Jonathan.
- Rosie. - Og hva driver du med?
Jeg er mor.
Er det noe i teater? Studerer du dramatikk?
Jeg er mor til en femårig jente.
Greit, greit.
Skal jeg hente en drink eller noe til deg?
Gin og tonic.
Mobil eller bilnøkler? Kom igjen!
Nei!
En, to, tre!
Gi meg en hånd.
Unnskyld.
Du ser virkelig lekker ut.
Bananer!
Fikk du det?
Grip.
"Du får et langt og lykkelig liv."
- Skal vi bytte? - Foretrekker du min?
Ja, det gjør jeg. Jeg vet ikke hva jeg taler om.
Du studerer jo her, så det burde du vel.
Det er underlig å tenke at jeg også kunne ha bodd her og være med i det.
Men jeg angrer ikke for at jeg fikk Katie.
Hvordan kunne jeg angre?
Hun er det mest fantastiske barnet.
Det merkelige er...
at hun minner meg mer om deg enn om Greg.
Men det er nok bare fordi jeg elsker henne.
Vi må nok gå.
Ja.
Det var virkelig søt. En ekte plysj ball.
Jeg mener det.
Sally, det er Rosie. Rosie, det er Sally.
God morgen.
Hei.
- Det må utstilles i et museum. - Nei, det er ikke noe spesielt.
Bare et vaktelegg, asparges og filodeig utstyrt med arugula pesto.
Vel, hos meg er bakte bønner den vanlige retten.
Den britiske bakte bønnen. Med null ernæringsverdi.
Men smaker godt på ristet brød.
- Du vet at jeg ikke må drikke. - Naturligvis.
Men hvordan skal vi klare oss uten den bedøvende slør av alkohol?
Hvorfor må du ikke drikke? Hvis det ikke er et for påtrengende spørsmål.
Alex?
Hva?
Alex og jeg er gravide.
Tolv og en halv uke i dag.
Det er jo vidunderlig.
Lykke til med det.
Det har du ikke fortalt meg.
Jeg trodde jeg hadde fortalt deg.
La meg hjelpe deg.
Pappaens antikke bord! Alex, fort!
- Pokker! - Ikke bann.
- Jævla! - Kan du ikke bare si noe annet?
Se nå hva du fikk meg til å gjøre.
Men det er i orden.
Vi skal til Herbs vernissage om en time.
Det ordner seg.
Beklager.
Sally har det planlagt i ukevis. Det blir ikke så lenge.
Skatt? Dr. Jones står ved de sursøte rekebøller.
- Han er bare... - Ikke nå, skatt.
Men han er en ledende bryst kirurg.
Hun har rett, Alex. Bare gå.
Kom!
Dette motiv er bland mine favoritter.
Hvordan kan man formidle det flyktige øyeblikket
da man ser noe gjennom kameraets øye.
Det er liksomt kjærlighet ved første øyeblikk. Man blir helt forbauset.
Og det går opp for en hva det egentlig er.
Pokker!
Rosie! Hvor skal du?
Hjem. Til England.
Det er for bizart for meg. Jeg mener ikke å forstyrre.
Det er helt i orden. Sally og jeg trenger bare å ta noen ting med ro.
Det er godt at du har det bra, for det har jeg ikke.
Vi var sammen hele natta,
mens din gravide kjæreste var hjemme. Og du sa helt ikke noe.
Slapp av, Rosie. Vi hadde det moro.
Var det kun derfor du ville ha meg komme hit? For moros skyld?
Jeg trengte å se deg. Du er min beste venn.
Eller trengte du noen fra ditt gamle liv å vise deg sannheten.
- Hvilken sannhet? - At ditt liv er et rot.
Alt dette her er et kjempestort rot!
Er mitt liv et rot?
- Og du fornekter det. - Nå projiserer du.
Kan vi bare holde opp med psykoanalysen og tale sammen som vanlige englendere?
Greit nok.
Jeg var redd for at det skulle være vanskelig for deg å komme hit.
- Vanskelig? - Du har jo hatt det hardt.
Og når du så vår leilighet og vår livsstil...
Trodde du at jeg var misunnelig?
Jeg synes synd på deg, Alex. Jeg ser bare et menneske
som kompenserer for sitt dårlige følelseliv med å klatre opp karrierens steg.
Dårlig følelseliv? La meg se.
Fast forhold med en vakker kjæreste, felles interesser, stor vennekrets,
og et barn på vei som får to foreldre, ikke bare én.
Rosie... Kom igjen...
Glem det, Alex. Gå inn og fortsett med ditt fine liv.
Det skal jeg gjøre.
Men ikke kom tilbake til meg når du har skjønt at du er tom innvendig.
- Det er det ingen fare for! - Greit!
- Praktfult! - Fantastisk!
Å nei.
- Glad for at du ser med? - Hva gjør du her?
Du sendte meg Katies tegning. Jeg hoppet straks på et fly.
Nei, jeg mente ikke noe med det. Jeg regnet ikke med at du ville komme.
Jeg vil gjerne møte henne. Jeg er tross alt faren hennes.
Far?
Hva er det som gjør deg kvalifisert til denne tittelen, synes du? Disse?
Hvor var du da hun hadde kolikk i månedsvis?
Eller da hun fikk sin første tann eller tok sine første trinn?
Er du klar over at du har de vakreste øyne?
Unnskyld. Jeg vet det, jeg forlatt deg. Jeg har vært en dum taper.
Men det finnes ikke en dag da jeg ikke tenkte på henne.
Ligner hun meg? Har hun vært heldig med gener?
Hold kjeft, du er et esel.
Gi meg en sjanse, Rosie. Jeg kan forandre meg.
Bør jeg krype i støvet? Jeg vil gjøre hva som helst.
Hvis det handlet om meg, ville jeg kjøre deg direkte til lufthavnen.
Én sjanse.
Skrur du opp, sparker jeg deg ut. Og du skal være søt mot henne.
Søt som julenissen, påskeharen og Tom Hanks i én person.
Og du skal gi henne det dyreste paret skrikenerosa sko som finnes.
Jeg googler det med det samme.
"Sett deg og hold kjeft"
Hva gjorde du?
Den mannen la deg dra alene til legevakta midt på natten
med et kondom fast inni skjeden din.
Han er Katies far. Ansiktet hennes lyser opp hver gang han kommer.
De knytter seg med hverandre.
Men det ville jo ikke være så spesielt, hvis han ikke hadde så fin kropp.
Den har han virkelig jobbet hardt på!
Du er skrekkelig, Rosie Dunne.
Jeg vil bare gjerne høre til noen, Ruby. Jeg er trøtt av å vente.
Og det føles godt sammen med ham.
Vi er en familie.
BRYLLUPSINVITASJON
- Kan du bare stå stille? - Jeg vil bare se om alle er her.
Kan du forklare nærmere bestemt hvem?
- Hvordan har bruden det? - Hun er som en gal kanin.
Misforstå meg ikke nå, skatt,
men er du bare det minste i tvil, selv nå,
bare si fra. Da går vi av gårde med hodene våre høyt.
Så du altså liker Greg?
Kom, la oss få deg gift.
- Liker du det? - Katie, kan du...
Mamma!
Unnskyld.
Hallo?
- Sally. - Rosie.
- Hva kan jeg hjelpe deg med? - Er Alex i nærheten?
Har han ikke fortalt deg det? Alex og jeg har gått fra hverandre.
- Når skjedde det? - For cirka åtte uker siden.
På din bryllupsdag faktisk.
- Å, herregud! - Hva?
- Jeg tror mitt vann gikk.
Å gud! Er du sikker? Kanskje du tisset i buksen.
- Nei, det gjorde jeg ikke! Hvor er Herb? - Herb? Den kunstneren?
Herb! Babyen er på vei!
Den kommer nå!
Herb!
Alex, hadde jeg bare visst det.
Og forresten...Herb?!
Sally hadde en affære med ham. Han er faren til barnet.
Å, Alex.
Det er i orden. Jeg var allikevel ikke klar til å bli far.
5 ÅR SENERE
Katie!
- Du skal banke på først! - Musikken er for høyt!
Jeg kan ikke høre deg. Musikken er for høyt.
- Ikke gjør det. - Ja, denne musikken må kunne føles.
Har du leppestift på?
Jeg trenger litt privatliv, mamma!
- Har du husket å ta med varmt undertøy? - Vi skal til Middelhavet.
Hva om kontant? Mobilladerer? Lommeboka di, pappa?
Rosie, vi har alt vi trenger. Ikke mas!
- Jeg elsker deg! - Inn med deg.
Ha det bra!
Så mine foreldre har solgt opp og går på ryggsekkreise,
mens jeg blir hjemme og nager en 12-årig om leppestift.
Finnes det et bedre bevis på hvor rotete livet mitt er?
- Bethany!
Jobber du her nå?
Jeg ble nettopp forfremmet til resepsjonen.
Gratulerer!
Men, du! Din suksess er jo forbausende!
Jeg kommer fra Marokko og skal videre til New York, Boston og Chicago.
- Det er et mareritt. - Hjertet blør.
Boston? Du må besøke Alex.
Alex Stewart. Holder dere stadig kontakten?
Ja. Det skulle være bra for ham å se et vennlig ansikt.
Greit! Du må gi meg hans kontaktinformasjon senere.
Kan jeg få Evian vann sendt opp? Det er det eneste vann jeg drikker.
Tre flasker. Og rengjøring to ganger daglig.
Så rotete er ditt liv.
Hei, mamma.
Hvordan er det i Nice? Finnes det noen gode spisesteder, eller?
Mamma, er alt i orden?
Unnskyld.
Hva er i veien, mamma?
Jeg har en dårlig nyhet.
Mamma?
Mamma, hva har skjedd?
Mine kjærligste tanker. Alex.
Hei.
- Mener du det? - Ja.
Da jeg hørte det, var det sånn som årene forsvunnet.
Jeg ble det lille barnet igjen
som tilbedt din fantastiske far.
Unnskyld.
Jeg fikk aldri til å si farvel.
Ta hendene dine vekk fra min dame!
Jeg snakket med din kusine. Hun er så kjedelig.
Sier du det? Er du stiv?
Jeg har det svært vanskelig med begravelser.
Mens Rosie har det så gøy.
- Fuck deg. - Hold opp nå.
Det var snilt av deg å komme. Det setter vi begge to stor pris på.
Kom, så går vi.
Rosie.
Du fortjener en som elsker deg med hele sitt vesen.
Kjærlig hilsen, Alex.
- Mamma, jeg vil ha mine skinny jeans på! - Okay, jeg skal finne dem.
Er det noe til meg?
Ja, det her.
Fra min far. Sendt fra Frankrike dagen før han døde.
Det bør du da ikke lese.
Du blir bare trist av det.
Jeg er allerede trist av det.
Vil du ha meg å bli her kanskje?
Nei, faktisk ikke.
Ring meg, hvis det er noe, okay?
Kjære Rosie, Jeg kan nesten ikke tro på det.
Endelig går jeg her langs Middelhavets kyst.
Jeg aner ikke hvor mange år jeg har ventet på dette øyeblikket.
Livet kom hele tiden over
og alt var så nydelige. Jeg angrer ikke et øyeblikk.
Men vi glemmer drømmene våre på vår fare.
Du hadde også dine drømmer, og det må føles noen ganger at de har forsvunnet en gang for alle.
Men jeg er stolt av den kvinnen du har blitt, Rosie.
Av den moren du er for Katie.
Det som en gang sa jeg om deg fortsatt gjelder.
Det finnes ikke noe du ikke kan oppnå, hvis du bestemmer deg om det.
Så fortsett å følge drømmene dine, min skatt.
For min skyld.
Hilsen, far.
Hvordan kan noen slutte å være?
Aner ikke.
Heldigvis gjorde han det han ville. Han glemte ikke sine drømmer.
Hva skulle du si hvis jeg brukte min del
av pengene fra huset til å kjøpe mitt eget hotell?
Et ydmykt sted, men et som var mitt eget.
Det ville være greit, mamma.
Rosie, jeg kan godt forstå at du ikke holder kontakt lenger.
Jeg vil bare vite én ting.
Er du lykkelig sammen med ham?
Det finnes ikke mange ting som gikk bra, men denne familien...
Vi får det til å fungere.
Derfor kan jeg svare på ditt spørsmål med bare ett ord:
Ja.
Hei. Se her. Hotel Sweetlands.
- Der ble skoledansen vår holdt. - De ble nettopp medlemmer av vår gruppe.
Og da jeg kikket på rabatter, fant jeg tilfeldigvis denne rombestillingen.
Det er jo Gregs navn. Brudesuiten? Denne helgen?
Han er allerede der oppe på forretningsreise. Tror du...?
For å feire vår bryllupsdag?
Det er ham.
Hei.
Hei, nydelig. Jeg er nødt til å bli her et par dager til.
Jeg må sjekke ut noen flere steder.
Kan du ta Katie og gå til din mor, så henter jeg dere på søndag?
Skatt?
Ja.
Greit. Vi sees.
Vi snakkes senere.
Sjek bestillingen.
Brudesuite, to personer. Check-in for to timer siden.
Å, Rosie...
Hva vil du si til ham?
"Kjære Rosie,
Du fortjener en som elsker deg med hele sitt vesen.
En som vil alltid være der for deg og elsker deg ubetinget.
Katie har bruk for sin far og jeg ønsker ikke å forstyrre.
Hvis du finner det her upassende, lover jeg aldri å nevne det igjen.
Greg er ikke den rette fyren for deg.
To ganger har jeg latt deg slippe fra meg.
La oss nå ta sjansen.
Jeg vet at jeg kan gjøre deg lykkelig, hvis du deler mine følelser.
Kjærlig hilsen, Alex.
Alex, er du der?
Kan du ikke snakke nå?
Jeg tror ikke at du vil snakke med meg.
Alex, kom igjen. Nå er du merkelig.
VIDEOANROP
Bethany? Hva gjør du der?
Jeg bor her nå. Jeg flyttet inn.
- Se hvem det er, smykkefis. - Smykkefis?
Rosie?
Det vi snakket om... Nå kan du spørre henne.
Smykkefis!
Bethany og jeg...
Vi tenkte... hvorfor vente?
Så hun begynte å arrangere det hele
og da Phil sa nei, tenkte vi selvfølgelig på deg.
Vi skal gifte oss!
Bryllupet er neste uke, men vi måtte skynde oss på grunn av moteuken etterpå.
- Og du skal være vår forlover! - Selv om du er en jente.
Det skyldes foreslaget ditt å komme hit, Rosie. Det skulle aldri ha skjedd uten deg. Takk.
Det er så flaks å ha deg som vennine.
Hver gang noen går galt i mitt liv, ser jeg bare på ditt. Da setter jeg alt i perspektiv.
Han fridde til henne på et skip.
Det er liksom Kate og Leonardo i scenen på dekket.
I "Titanic"? Så passende.
Alex er din. Det har han alltid vært. Dette er bevis på det.
Dette skrev han for flere måneder siden.
Dessuten er han min beste venn.
Nei, jeg er din beste venn. Skjønner du, eller?
Vi får stadig nok av hverandre.
Kanksje skal det ikke være oss.
La meg forklare det i et språk du kanskje kan forstå.
Skip. Isberg. Skip rammer isberg.
Kaos, redsel, iskaldt hav.
Og så Alex i den siste redningsbåt
med en plass igjen ved ham. Går det til Bethany eller Rosie?
Hvem ville han velge?
- Hva skjedde, skal du emigrere? - Mindre tid, mer tøy.
- Hva er dette? Skoletur? - Katie og Toby er uatskillelige.
Er dere to kjærester?
Nei, vi er venner!
Gud, gi meg styrke. Nå er vi virkelig forsinkede.
Slapp av. Jeg liker ikke å komme for tidlig. Dessuten har vi en buffer på 5-6 timer.
- Unnskyld, hva foregår der? - Vulkansk aske.
- Alt er dessverre 5-6 timer forsinkede. - Da forsvant din buffer.
Sett farten ned! Jeg har ikke sports-bh på!
Fort! Ta bagasjene deres.
- Fort, Katie. - Jeg kommer.
Kom nå, Ruby!
Og du syntes flyvningen var dårlig. Du må ta på kjolen i bilen.
Vi kommer altfor sent!
- Hallo? - Alt er på feil side her.
- Hvem er du? - Ruby.
- Hyggelig. - I like måte.
- Vil du gifte meg? - Ja.
Hva? Det er urettferdig! Så lett kan det ikke være!
Jeg tror at jun vil ha alle kvinnene rundt her å se tykke ut.
Det virker.
Et siste advarende råd: Alex kan drikke skremmende mye alkohol.
Jeg innså dette når jeg fylte 18 år, og han bestemte at vi bør ha en natt full av tequila slammers.
Når folk hevder at de var så fulle de ikke kan huske noe fra forrige kveld,
tenker man alltid "det er umulig".
Men tro på meg, det er jo mulig.
Å velge...
Å velge det mennesket man vil dele sitt liv med
er en av de viktigste beslutninger man skal noensinne treffe.
I det hele tatt.
For velger man feil, blir ens hele liv grått.
Og noen ganger oppdager man det ikke engang
før man våkner en morgen
og innser at årene har gått forbi.
Det kjenner vi begge to, Alex.
Vennskapet med deg har malet mitt liv i de nydeligste farger.
Det har vært der i selv de vanskeligste stunder.
Og jeg er verdens heldigste menneske for jeg har fått den gaven.
Jeg håper at jeg ikke tok det for gitt.
Men kanskje det gjorde jeg. Fordi noen ganger klarer man ikke å innse
at det beste som noensinne skjedde til en står akkurat der foran seg.
Men det er også helt i orden. Det er det virkelig.
For jeg har innsett
at uansett hvor du er
eller hva du driver med, eller hvem du er sammen med,
vil jeg alltid
oppriktig, dypt
elske deg.
Som en søster elsker en bror
og en venn elsker en venn.
Jeg vil alltid stå vakt over dine drømmer, Alex.
Uansett hvor rare eller merkelige de blir.
Derfor vil jeg be dere alle sammen å gi en skål sammen med meg.
For bruden og brudgommen.
Kom igjen, vis meg hva du kan!
Okay, er du klar? Liker du det?
Hva er i veien?
Katie?
- Katie... - Hun løp den vei.
Katie!
Mamma?
Hva gjør du her ute?
Toby kysset meg.
- Er det så dårlig? - Ja, selvsagt.
Hør her.
Jeg så på dere i dag. Dere er så gode sammen.
Dere er et team.
Forstår du det ikke? Det ville være som hvis dere to kysset hverandre.
Jeg skal bare si til ham å glemme det hele.
Katie...
Det ville være en stor feil.
Hvis du avviser ham nå, vil han få som livets mål
å finne verdens vakreste jente i et forsøk på å komme over deg.
Han vil ende med å gifte seg med en annen kvinne
og tilbringe resten av livet sammen med henne.
Og han skal prøve å overtale seg selv at hun er perfekt
og at han må være lykkelig med henne.
Men hun vil ikke være deg.
Men dere to har aldri kysset?
- Har dere det? - Nei du!
- Katie? - Toby!
Jeg beklager. La oss bare glemme...
Alex?
Jeg nettopp skjønte
at du har glemt det.
På din 18-års fødselsdag etter cirka fem tequila slammers,
før du falt ned fra barstolen...
Så det var derfor du inviterte Bethany til skoledansen.
Og du ble med Greg.
Ha det!
SOLGT.
Skål!
Ditt helt eget hotell. Din far ville ha vært så stolt av deg.
Skatt! Vi har fått en gjest.
Finnes det et ledig rom?
- Ja, selvfølgelig. - Et enkeltrom, bare én natt.
Velkommen. Du er vår første gjest.
Har vi møtt hverandre før?
Kondomet gled inni skjeden min, og nå kan jeg ikke finne det.
Det tror jeg ikke.
Ruby, vil du vise vår gjest opp på rommet?
- Og gratis champagne! - Bare følg meg.
Sengen er ny og kjempestor, og du har også havutsikt.
Det er deilig. Du skal være veldig glag i det.
Hei.
- Nei, jeg vil se på ham! - Kom ut!
Som det viser har jeg bruk for et rom.
Har du bagasje?
Nei.
Den har jeg latt bak meg.
Så din kone...?
Er ikke med.
Vi visste begge to at det gikk ikke.
Utsikt til havet eller hagen? Jeg anbefaler havet.
Havet skal det være.
Et rom med havutsikt.
Ruby, har du lyst til å vise vår gjest opp på rommet?
Beklager, sjef, men jeg har det så travelt med kontorarbeidet.
Så følg meg.
Jeg drømte noe virkelig rart i løpet av flyvningen herover.
Var du en spenne på sikkerhetsbeltet? Nei, jeg kan finne det.
Nei, jeg vet. Du var en ventil i disse irriterende vifter som blåser kald luft på en.
Nei.
Jeg var meg selv.
Og du var deg selv.
Du sto akkurat der du står nå.
Og jeg tok deg i mine armer på en meget mandig måte.
Sånn.
Og så sa jeg:
"Rosie Dunne, vil du bli med meg til dansen?"
Bedre sent enn aldri.
Oversettelse: patrick21per