1.300 godina pre nove ere
Četiri stotine godina Jevreji su robovi Egiptu.
Gradeći njegove statue, gradove, slavu.
Za to vreme nisu zaboravili svoju domovinu.
Ni svog Boga.
Ni Bog njih nije zaboravio.
EGZODUS: BOGOVI I KRALJEVI
Faraonova palata, Memfis
Istina je da hititska armija ima 16 hiljada vojnika,
koji su se ulogorili ispred Kadeša. Manje jasno je zašto.
Hititi pokušavaju da pređu granicu.
Očito.
Zašto bi to radili? - Očekuju invaziju s naše strane.
Prema našoj informaciji.
Misle da mi pripremamo napad, što nije tačno.
Ono što ne želim da radim i neću da radim
je to da sedim ovde i čekam dok se oni bore protiv hititske armije
ispred zidina palate.
Dođi.
Šta kažu iznutrice? - Ništa.
One insinuiraju. A to se da tumačiti.
Protumači ih. Hoćemo li ili nećemo pobediti u preventivnom napadu?
Da ili ne? - Nije jasno.
Ali nešto drugo jeste.
U bici, vladar će biti spasen,
a njegov spasilac će jednog dana predvoditi.
Da li iznutrice takođe kažu da ćemo napustiti razum
i da ćemo biti vođeni predskazanjima?
Velika Sekmet, faraon pije u tvoje ime i moli se za pobedu
nad Hititima kod Kadeša.
Tvoja prva odluka kad dođe tvoje vreme, penzioniši je. - Hoću.
Ali ne znam zašto moj otac još nije.
Ali za svaki slučaj, ako me vidiš u nekoj pravoj opasnosti tamo,
odjaši u drugom smeru.
Ozbiljan sam.
Kad vas pogledam još vidim dvojicu dečaka
koji su odrasli zajedno, bliski kao braća.
Ako iz nekog razloga, ikad to zaboravite,
ovo će vas podsetiti.
Dovoljno dugački da budu efikasni za jahanje,
ali ne toliko dugački i da vas sapletu.
Ovaj je njegov.
Kod tebe je moj. - Tako je, tako sam želeo.
Imate jedan drugog, kako bi se međusobno štitili.
Obećajte da ćete to raditi. Uvek.
Seti! Seti!
Seti!
Razmesti Amun diviziju na sever, Ra u centar.
A Ptah na jug. Držaćemo Set diviziju u rezervi.
U rezervi? - Da.
Treba da koncentrišemo naše snage u centar.
Ti koncentriši svoje trupe da se bore.
Ostavi komandovanje meni.
Odapni!
Juriš!
Odvedite Ramzesa! Idite!
Idite!
Kružite!
Mojsije! Mojsije!
Mojsije.
Šta se tamo desilo? - Ništa.
To isto sam pitao komandante,
i oni su takođe lagali. I dosta mi je toga.
On misli da se nešto desilo, ali nije. - Što znači?
Visoka sveštenica, tvoja proročica.
Rekla je da nije mogla da vidi ko će pobediti.
Ono drugo, vladar će biti spasen...
i tako dalje.
Spasao si život moga sina?
Da.
Sedi.
Nije dovoljno samo zahvaliti se ali...
Hvala ti.
Znam da ne veruješ u znakove i proročanstva.
Ali ja verujem. - Poštujem to.
Ali ovo nije ništa i ništa ne znači.
Jer nisi moja krv? - Da.
To je tačno, ne možeš me naslediti.
Ne na uobičajen način. - Na nijedan način.
Na nijedan način koji se da zamisliti sedeći ovde.
Odvratno je reći ovo za rođenog sina, ali...
Kao lideru, tebi više verujem nego njemu.
Hititske kočije, probile su našu odbranu i počele napad.
Neprijatelji su me okružili, bez vojnika i štitonoše,
očajnički se boreći za život.
Samo uz pomoć bogova, pobedio sam napadače,
i pridružio se diviziji Ra. - Stani tu.
Imaš li nešto da preformulišeš? - Ne.
Da nastavim? - Ne, siguran sam da je ostatak priče u redu.
Šta je sledeće? - Pitom. - Šta s tim?
Situacija, robovi. - Dobro.
Ramzese. - Šta je?
Idi tamo, sastani se s vicekraljem, izvidi i izvesti me.
Ja? - To će biti tvoje jednog dana.
Zainteresuj se.
Šta još?
Ja ću ići da vidim vicekralja. - Ne.
Ja ću.
To nije dostojno tebe. - To je nedostojno bilo kog generala.
Ja ću da idem.
Ramzese, možemo li da zaboravimo šta se desilo na bojnom polju?
Da je bila obrnuta situacija, i ja bih takođe spasio tvoj život.
Znam.
Ono je bio dobar hitac.
Iako su bogovi usmeravali tvoje nišanjenje.
Malo otrova u krvi je dobra stvar.
Čini te manje ranjivim na sledeći otrovni ugriz.
Možda čak i od ugriza mog oca.
Pitom
Dobro došli u Pitom.
Naviknete se na miris.
Reklo bi se da vicekralj uživa u svojim resursima.
Ovo nije posao koji svako želi da radi, gospodaru.
Mala doza komfora je neophodna da se održava optimizam.
Znate u čemu je problem? Ljudi predugo žive u današnje vreme.
Svake godine stopa smrtnosti je sve manja od nataliteta,
a ovi ljudi, množe se.
Kao da je u pitanju sport.
Da li je problem što raste broj radne snage?
Naravno da ne, to je dobro za proizvodnju, naravno da jeste.
Ali samo do određenog stepena.
A ta populacija želi da umrete. Da, to je problem.
Ili ću dobiti još trupa da održavam red,
ili ću početi da redukujem rulju. - Ako počnete da ubijate ljude,
bez drugog razloga osim ove neosnovane teorije,
isprovociraćete upravo ono što želite da izbegnete.
Dobro. Onda mi dajte trupe.
Idemo dole da popričamo s njima. - Zašto zaboga?
Zabrinuti ste zbog pobune, saznajmo da li je ta muka opravdana.
Pričajući s njima? - Gledajući u njih,
dok pričam s njima.
Možete saznati mnogo o osobi,
gledajući je u oči.
Da vam kažem nešto o Jevrejima.
Oni su spletkaroši i ratoborni.
Znate li šta Izraelac znači na njihovom jeziku?
Onaj, ko se bori s bogovima. - Onaj, ko se rve s bogovima.
Postoji razlika.
Možda nisam obrazovan kao vi, nešto što nastojite da me podsećate.
Ali ja moram da imam posla s njima svakog dana. Znam o čemu pričam.
Ne morate da pođete, sam ću ići.
Stani! Zašto ga kažnjavaš?
Neumoran smutljivac, gospodaru.
Zašto se smeje?
Kaže da ne oseća bol, gospodaru.
Onda čemu bičevanje?
Niste nasumično okupljeni, zahtevao sam da vidim starešine.
Hajde, zašto se molite?
Da vidimo Kanan opet. - Kanan opet? Nikad ga niste videli.
Ja sam video Kanan. Video sam da ga naseljavaju plemena,
nasilnija od egipatske vojske, tako da ne možete ići ni vratiti se.
Bogovi kažu drugačije. - Koji Bog?
Vaš Bog? Bog Avram, Bog što kaže da ste posebni,
da ste odabrani. Da ti kažem nešto. Dođi ovamo. Ustani. Priđi.
On greši.
Vidim da nisi ubeđen, u tome je problem.
Jer pored irealnog verovanja leži fanatizam,
a pored toga pobuna, pa pored toga revolucija
i sve počinje sa starešinama. Kako se zoveš? - Kako se ti zoveš?
Reći ću ti. Ja sam Mojsije, Bitijin sin, Horemhebov unuk.
Pribeleži njegovo ime i od ostalih.
Dovedite sledeću grupu.
Zovem se Nun.
Gospodaru. - Stani tu! - Pusti ga!
Starešina želi nešto da vam kaže. Ali ne ovde.
Gde i kad? - Kuća za molitvu, večeras.
Evo.
Vidim da ste preživeli vašu avanturu.
Izvinite što me opet čekate. - Ne čekam.
Kakav vam je bio put u kamenolom? - Dobar.
Videli ste s čime se suočavam.
Recite mi da li postoje još neki moji dokumenti
koje mogu da vam donesem pre vašeg odlaska?
Možete mi reći da li je o svemu ovome informisan Memfis?
Da li je odobreno, imate li nešto napismeno?
Naravno, sve je dokumentovano. - Ne smeta vam da proverimo.
Naravno da mi ne smeta. Ali ne razumem šta je pošlo po zlu?
Da li sam vas nečim ozlovoljio, i ako je tako, šta mogu uraditi
da vas odobrovoljim?
Prestani da živiš kao kralj.
Nisi kralj.
Kao slobodni ljudi u zemlji u kojoj teče med i mleko.
Mogu li barem sačekati napolju? Nismo opasni.
Čekajte kod konja.
Veruješ li u koincidenciju?
Isto onoliko koliko u sve ostalo. - Mislim da ovo nije koincidencija.
Šta je? - Došao si u Pitom, zašto?
Poslovno.
Sedite.
Ko ti je otac? Znam da mu ne znaš ime.
Samo da je bio general u faraonovoj armiji, neimenovan od tvoje majke.
Vidim da ti ovo izaziva nelagodu.
Ovo će te zanimati.
Ne postoji nikakav general.
Tvoja majka, ona koja zoveš majkom, nema decu.
Rođen si kao rob.
Nemoj da ideš.
Bolje je za tebe da odem.
Idem. - Ako odeš sad, samo se vrati,
jer znaš da nešto nije u redu, oduvek si to osećao.
Molim te.
Svi napolje. - Napolje.
U godini kad si se rodio, bilo je proročanstvo,
da će naš vođa biti rođen da nas oslobodi iz naših lanaca.
Memfis je izdao edikt
da se ubije svaki prvorođeni jevrejski dečak.
Tvoji roditelji nisu čekali da se to desi.
Mogućnost da preživiš bila je skoro nikakva.
Predali su te tvojoj sestri. Ona te je u korpi odnela na obalu reke.
I gurnula te niz vodu tamo gde je znala da se ćerka faraona Ramzesa,
Bitija, kupa. Bitija te je uzela kao i tvoju sestru Mirjam za služavku.
I podigla te je kao sopstvenog sina.
Verovatno te je volela, ali ni tebi
ni nekom drugom nikad nije rekla istinu.
Ti si Jevrej.
Istina.
Istina je da to nije čak ni dobra priča.
Mislio sam da bi tvoj narod trebalo da bude dobar u pripovedanju priča.
Ti! Robe!
Ti!
Očekujete nagradu za ovu informaciju?
Dovoljna je nagrada što vas možemo služiti.
To jest ako ste mislili na neki dar ili nešto više...
Ne bismo to odbili.
Šta kažete na ovo umesto toga? Da vas ne ubijem?
To bi bilo dovoljno.
Vi, ljudi.
Molim vas, idite.
Molim vas.
Kako je prošlo? - Pričaćemo o tome drugi put.
Možemo sad samo da se odmorim od ove armije doktora s mrgodnim licima.
Sedi.
Detaljno pregledavamo gradska dokumenta,
i taj čovek je očito lopov.
To je jedna od depresivnijih ironija života.
Ljudi koji žele moć su najprikladniji da je steknu,
i najmanje prikladni da je koriste.
Šta nije u redu, Mojsije?
Bolestan si. - Nešto drugo te muči.
Mogu to da vidim.
Ne, ništa više.
Budi svestan, regenerisan i zaštićen od strane bogova.
U celom tvom večnom životu.
Nalevo.
Ne, na tvoje levo. Još, još. Dobro je.
Mislim da je ovo visoko.
Spomenici su spomenici s razlogom. Inspirišu.
Šta inspiriše u ovom slučaju?
U ovom i u svakom slučaju, moć.
Recite to glasno, šta god da je.
Vicekralj Pitoma je napolju.
Nije na spisku. - Onda nek se vrati u Pitom, dok ne bude bio.
Ne, ne, pozabavimo se time. - Uvedite ga.
Ako si došao da moliš za oprost od novog kralja, ništa od toga.
Uhapsite ga. - Stanite, molim vas.
Mogu li barem odgovoriti?
Preklinjem vas. To je u vašem interesu.
Budi kratak. - Hoću. Ali hoću da budem nasamo s kraljem.
Moj savet je da on i ostali generali takođe napuste prostoriju.
Stvarno? To je tvoj savet?
Pa nisi njegov savetnik.
Tako je. Ti si.
Imaš pravo. - Mojsije.
Mojsije.
Svi osim vicekralja, napolje.
Užasne vesti.
Evo.
Dakle?
Vicekralj. Nisi ga uhapsio?
Nisi sledio savet svog glavnog savetnika.
Ne. Došao je...
Rekao mi je za incident s dva stražara.
Jedan od njih je preživeo napad. Rekao sam mu da me ne interesuje.
A onda mi je ispričao najneverovatniju priču.
Prema njemu, veoma pouzdani izvori. Pritisnuo sam ga.
Priznao je da su to bili jevrejski špijuni.
Znaš o čemu pričam. - Znam.
Kako to tumačiš? - Mislim da je uvredljivo.
I bezveze. - Da, da.
Ti, od svih ljudi, Jevrej.
Onda sam rekao, kako mogu poverovati u takvu priču?
Rođače.
Ne možeš. - Šta ako rizikujem i ne poverujem mu, Mojsije?
Šta da radim?
Bitija!
Majko. - Taj čovek je lopov.
Moj sin je to razotkrio, ne ti.
I to je prijavio tvom ocu, koji bi obesio tog lopova,
da nije umirao. Veruješ njegovim bezveznim lažima!
Samo hoću da znam da li je to istina.
Nisam tražio tiradu.
Nastaviš li da pričaš o tome, mi smo ugledni.
I neću to da radim. - Odgovori na pitanje.
Da ili ne? - Da li sam razgovarala s tobom?
Uvedite je.
Smesta.
Mirjam.
Dođi, sedi.
Dakle, pitaću te nešto što će ti izgledati čudno, ali samo hoću da mi
odgovoriš iskreno.
Otkud znaš Mojsija?
Znate vi otkud ga znam. I vas.
Pomogla sam u odgajanju obojice.
Onda nisi njegova sestra?
Naravno da ne.
I nisi Jevrejka? - Ne.
Ruku na sto.
Ramzese. - Ne budi glupa!
Ramzese! - Ne pričam s tobom!
Pričam s njom.
Celu ruku na sto, Mirjam.
Hvala.
Ramzese.
Ne nastavljaj s ovim. - Da ne nastavljam ili šta?
Ne nastavljaj s ovim. - Siguran si u to?
Skloni ruku odatle, ili ga upotrebi. Smesta.
Možda bi ti hteo da odgovoriš na pitanje?
Onda ću nastaviti.
Mirjam, neću te opet pitati, i ako je tvoj odgovor opet ne,
izvinjavam se za ono što će slediti.
Da li si ti njegova sestra?
Ne.
Da!
Ne treba ti razlog da ga ubiješ, ali imaš jedan.
Ovo je bila izdaja. - Nije bila izdaja.
Upravo je priznao da je znao. - To nije bilo priznanje!
Jednostavno nije želeo da joj odsečem ruku!
Video sam to u njegovim očima.
On ne veruje u tu priču.
I ja ne želim u to da verujem.
Ti hoćeš da veruješ jer je to tvoja prilika da ga se otarasiš,
kao što si oduvek želela. - Nisam rekla oteran u egzil, već mrtav.
Siguran sam da će to da mu se desi, tamo kuda ide.
Kajane, dozvoli mi da pričam sa svojom majkom.
Dobro, dobro.
Dođi, Mirjam.
Ne bi svako zaštitio slugu,
koja mu nije ništa više od toga.
Sigurno nijedan drugi član ove porodice, uključujući mene.
Ne bih rekla ono što želiš da čuješ.
A ni ona takođe.
Eto koliko te volimo.
Mi?
To nije istina. - Jeste.
Nosio si ovo kad sam te donela na reku.
Skinula sam to iz očiglednih razloga.
To si ti.
Veza između tebe i naše majke.
Tvoja sestra ti je spasila život.
Sad si ti spasao njen.
Mojsije.
Mirjam.
Žao mi je, gospodine.
Mojsije! - Mojsije!
Nema šta da se ukrade od mene. Konj mi je mrtav.
Nismo ovde zbog tvog konja, Mojsije.
Tiranski prolaz, Crveno more
Još malo više.
Šta to radite? Nemojte da stajete, nastavite s radom.
Ti, donesi vodu za naše koze.
Ti. Čekaj na svoj red.
Sklonite vaše životinje od korita.
Možete nastaviti.
Odakle si? - Zapadno odavde.
Kuda ideš? - Na istok.
Šta si uradio?
Kako to misliš?
Počinio si neki zločin?
S poštovanjem, tvoje ćerke su me pozvale da jedem.
Nisu mi rekle da će biti ispitivanja.
Oprosti mi. Samo sam radoznao.
Dobro došao si da se opereš pre večere
ako ti to godi, i možeš provesti noć ovde ako želiš,
pre nego što nastaviš gde god da je to.
Hvala.
Opiši Memfis nekome ko nikad nije bio tamo niti će biti.
On je... Neću da kažem da je civilizovan,
jer ne želim da vređam,
ali civilizovan je. Ima više od...
Ovaca i koza.
Ovde ima više od toga. - Stvarno? Gde?
Izvini, to je bilo neučtivo. To je bilo neučtivo.
Nisam neznalica zato što živim ovde.
Vidim to.
Mogu ti reći jedno.
Ovo je daleko najlepše mesto odavde to tamo.
A napuštaš ga? - Naravno.
Nema ništa ovde za nekog poput mene.
Kad? Danas?
Zapamtite ovaj trenutak zauvek.
Pošto nakon ovih zaveta, reći ćete svetu,
"Ovo je moj muž."
"Ovo je moja žena."
Ja Zipora... - Ja Mojsije...
Prihvatam te, Zipora... - Prihvatam te, Mojsije...
Da budeš svoj. - Da budeš svoja.
Da volim ono što znam o tebi.
Da ti verujem za ono što još ne znam.
S poštovanjem... Za tvoj integritet i veru.
I tvojoj ljubavi bez stega prema meni.
U svemu što nam život može doneti. - Zaklinjem ti se na ljubav.
Zaklinjem ti se na ljubav. Ko te čini srećnim?
Ti.
Šta ti je najvažnije u životu?
Ti.
Gde bi radije bio?
Nikud do ovde.
A kad ćeš me napustiti?
Nikad.
Nastavi.
9 godina kasnije
Rekao sam, "samo po sebi".
Ne želim da pričam o mojoj grobnici, samo po sebi.
Hoću da znam zašto ti želiš da pričaš o tome sve vreme?
S poštovanjem, to je prvo trebalo da naredite
da se izgradi nakon preuzimanja trona.
To će biti veliki projekat, kao što možete zamisliti. - Kao i moja kuća.
Ima li neki problem s palatom? - Nije završena.
Uskoro će biti.
Rekao si to pre nekoliko meseca, u međuvremenu živim tamo kao beduin.
Nek bude završena. Brže!
Da li treba da ubijem nekoga?
Mislim da je to bilo prilično jasno.
Dobro bacanje, tata.
Ciljaj malo više nagore.
Zamalo.
Da li si bio na vrhu planine?
Ne.
Hteo bi? - Majka kaže da je zabranjeno. - Od strane koga?
Našeg Boga.
Naš Bog nam zabranjuje da se penjemo na planine?
Ne na sve planine. Samo na tu.
To je Božja planina.
Zbunjuješ ga.
Ne pokušavam to.
Misliš da je dobro da naš sin odrasta ne verujući u ništa?
Ti misliš da je loše da odrasta verujući u samog sebe?
To je moja vera. - Znam. - I njegova je takođe. - Razumem.
Može odlučiti kad odraste. - Da.
Poput tebe. - Već je poput mene.
Mojsije.
Pomozi mi.
Mislim da mi je noga slomljena.
Više od toga.
Šta si rekao?
Ko si ti?
Pastir. - Mislio sam da si general.
Treba mi general.
Zašto? - Za borbu. Za šta bi drugo?
Protiv koga? Zbog čega?
Mislim da znaš.
Mislim da treba da odeš i vidiš šta se dešava tvom narodu sad.
Nećeš imati mira dok to ne uradiš.
Ili oni nisu ljudi, po tvom mišljenju?
Ko si ti?
Ja jesam.
Udario si glavu.
Sve što si video, ili misliš da si video nakon toga,
posledica je udarca. - Oluja...
Oluja je počela pre nego što sam udario glavu.
Nije bila oluja, bilo je nešto drugo. - Dobro, dobro. Nešto je bilo.
Bilo je nešto drugačije. - Dečak ti je bio u glavi.
Otkud znaš? Otkud znaš?
Jer Bog nije dečak. - Opiši Ga.
Kako onda izgleda? Opiši Ga.
Opiši Ga nekom poput mene. - Znaš li kako zvučiš?
Da. Zvučim kao da sam sišao s pameti.
Da. Da.
Moraš da se odmoriš. - Da, da.
Moram da ti kažem nešto.
Nisam bio u potpunosti iskren s tobom.
U vezi čega?
U vezi s mojim životom.
U vezi s tim šta sam radio, ko sam bio.
I kako se osećam.
Šta osećaš prema meni? - Ne.
Za to sam oduvek bio iskren.
Odmaraj se.
- Ne ostavljaj me.
Nemoj me nikad ostaviti.
Mojsije.
Geršome?
Šta radiš ovde? - Ništa. Ne mogu da spavam.
Zabrinut si za mene?
Da.
Nemoj.
Biću ja dobro.
Šta je to? - Kako ti izgleda?
Uđi.
Uđi unutra!
Šta ćeš da radiš sa svim tim?
Da se osiguram da te opet vidim.
Ostavi to, i možeš zauvek da me gledaš.
Šta ovo znači?
Neko koga sam znao.
Ne idem zauvek.
Opet ćemo se videti.
Veruješ li mi?
Bravo za tebe.
Nikad nemoj govoriti ono što ljudi žele da čuju.
Ali hoću, videću te opet.
Čuvaćeš mi ovo?
Geršome?
Geršome, molim te, pogledaj me.
Kakav to Bog kaže muškarcu da napusti svoju porodicu?
Ako ti razumeš i ja ću razumeti.
Ne razumem. Ne mogu da ti odgovorim na pitanje.
Ako je to vera...
Promeniću svoju da te zadržim.
Ne pipaj me.
Idi.
Idi!
Oče, imaš li malo mleka da mi daš?
Da.
Odakle si?
Dolazim sa mora.
To je uzan i opasan put.
Hvala, oče.
Isuse Navine. Sećam te se.
Još ne osećaš bol?
Pazi na konja.
Dobro došao nazad, brate.
Arone... Tvoj brat.
Ithamar.
Ithamare, ovo je tvoj čuveni stric Mojsije.
Nekad je bio egipatski princ.
Dobro sam.
Svi su dobro.
Tako mirno spavaš, sine,
pošto znaš da si voljen.
Nikad nisam spavao tako mirno.
Ne spavaš... - Čuo sam da treba
da te oslovljavam Ramzes...
Veliki... sad.
Mojsije. Živ si.
Drago mi je što si živ. - Stvarno?
Zato si poslao samo dvojicu ubica da me ubiju?
To je bila moja majka. - Ne krivi nju.
Ona je želela da umreš. Šta misliš ko je
sakrio tvoj mač gde bi ga našao?
Mojsije.
Nisi ovde da uzmeš svoj presto.
Ne muči te toliko proročanstvo, koliko nešto drugo.
Rečeno mi je
da su stvari ovde postale
mnogo gore. - Stvari su bolje
nego ikad, Mojsije. - Ne.
Imamo red. - Red? Red!?
Robovi... Njihova tela gore.
Noć i dan, video sam sopstvenim očima. To nazivaš red?
Oni su robovi. Šta očekuješ? - Ne, ne. Oni su Egipćani,
treba da se tretiraju kao Egipćani, da imaju ista prava,
da budu plaćeni za posao... Ili ih moraš osloboditi.
Oni nisu Egipćani.
Oni su robovi, Mojsije. Šta drugo možeš očekivati?
Ne bi znali šta da rade kad bi odjednom
bili prepušteni sami sebi poput životinja.
Nemoj da ih nazivaš životinjama!
Slušaj, s ekonomske tačke gledišta,
to što tražiš je problematično, najblaže rečeno.
Nisam očekivao da čujem
jednostavno da.
Ali ne želim ni da čujem jednostavno ne.
To mi kažeš? Daješ mi negativan odgovor?
Ne kažem ne.
Potrebno je vreme.
Vreme. Slušaš Jevreje.
Ne slušam Jevreje. - S kime pričaš?
S Bogom.
S kojim Bogom?
Nije valjda da ozbiljno razmatrate njegov predlog?
Da li je predlog, ako ti neko drži bodež
pod grlom?
Da li je? - Pogrešio sam, to je zahtev.
Poludeo je. Našao je Boga.
Svog Boga, ne jednog od naših.
Dakle...
Hteo bih da Mojsije...
Hoću da Mojsije umre.
Da li ste me čuli? - Da.
Onda, idite.
I...
I njegovu porodicu.
Mojsije. Gde je Mojsije?
Mojsije. Njegova porodica.
Gde su?
Ovo nije Mojsije.
Ovo nije njegova porodica.
Ovo je neki čovek...
njegova žena i njegovo dete,
kojima je bilo postavljeno prosto pitanje, "Gde je on"?
Odgovorili su, "Ne znamo".
Ponesite sa sobom ovaj prizor kući večeras, i porazgovarajte
zašto bi ga štitili znajući da sutra, u ovo vreme,
druga porodica biće na ovom mestu. I još jedna prekosutra.
A dan nakon toga...
može biti vaša.
Unutra.
Uđi.
Hoću da se pridružim borbi.
Isuse Navine. Koristi ovo.
Dobro je.
Oba oka otvorena!
Namesti strelu, zategni, odapni.
Sledeći. Namesti strelu, zategni, odapni.
Zategni!
Odapni!
Zategni! Odapni!
Opet!
Postoje dva tipa ratovanja.
Svaki tip diktiraju brojevi.
Ako ste brojčano nadmoćni, napadate neprijatelja frontalno.
Ubadate ga u srce!
Ako ste brojčano inferiorniji, napadate sa strane.
Presecate dotok krvi
što napaja srce.
Linije snabdevanja armije? - Ne.
Linije snabdevanja naroda. Njihovu hranu, imovinu, komfor.
Šta bismo time postigli? - Sve.
Samo egipatski narod ga može prisiliti da prihvati naše zahteve
za slobodom. Mi moramo prisiliti njih...
Da ga nateraju da kaže da!
Da? - Da!
Sa mnom! Sa mnom!
Spremite se.
Nećeš ništa da uradiš?
Nisam to rekao.
Gde si bio?
Gledao sam tvoj neuspeh. - Rat iscrpljivanjem je spor.
U ovom ritmu trebaće godine. Jedna generacija.
Spreman sam da se borim toliko dugo. - Ja ne.
Mislio sam da napredujemo.
Sad si nestrpljiv...
nakon 400 godina ropstva.
Jesam ja jedini ovde prisutan, koji ništa nije uradio u vezi s tim dosad?
Znam nekoliko stvari o vojnim akcijama.
No, ako nećeš da me slušaš, zašto si me odvojio od porodice?
Nisam te ja odvojio. Ti si.
Nisam ti potreban.
Možda ne.
Ovo radim za ništa?
Za sada...
gledaćeš.
Božanska boginjo Kebehet, ponizno te molim da pročistiš vode
naše životvorne reke.
Koliko će ovo da traje?
Ne dugo.
Ali duže od toga.
Ramzese! Ramzese! - Dosta!
Dosta! - Učini nešto!
To su samo žabe.
Sklonite se!
Ne, ne. Ne pij. Prljava je.
Nil, kao što znamo, nosi određenu količinu gline.
Ove godine, ima je mnogo više nego obično.
Nosi je struja, slaže je u rečno korito,
zahvaljujući divljem mlaćenju od strane krokodila.
Ova mlaćenja, ne samo da su dramatično promenila boju vode
već su je i zagadila do tačke da ubija ribe.
Ali žabe kao što znamo, mogu izaći iz vode kad moraju,
što su i uradile.
Ali žabama je i dalje potrebna voda i kad je ne mogu naći
na ulicama našeg grada, šta onda?
Umiru? - Umiru!
I raspadaju se. I onda se pojavljuju komarci, crvi i muve.
A onda...
Šta onda?
Muve umiru.
Pričaj. - To je na hebrejskom.
Hebrejskom? Pročitaj to.
"Ove katastrofe su Božje delo,
i nisu završene.
Biće još gore. Moramo da sklopimo dogovor.
Radi obostranog dobra."
To je Božje delo.
Ovo je dogovor koji ću sklopiti s vama.
Smene će se duplirati.
I nećete dobiti slamu da pravite cigle.
Možda će vam je Bog obezbediti.
U početku sam bio impresioniran.
Više nisam.
Ovo ugrožava sve.
Koga kažnjavaš?
Šta mu fali?
Bolestan je.
Šta je ovo? Da li si ti ovo uradio? - Nisam ja.
Da li si ti? - Ne, ne.
Šta mu se desilo?
Napravili smo veliki napredak u medicini, mada još ima nekoliko
skrivenih bolesti koje u potpunosti ne razumemo.
Životinje nisu pošteđene, i postoji neka teorija
da ove bolesti mogu da pređu od najmanjeg stvorenja...
Kao što je...
Muva.
Da li si bila skoro na reci? - Molila sam se Kebehet opet.
I još šest bogova.
Da li je to sve?
Završio si?
Ja jesam.
Pokušavaš da mi kažeš nešto kroz svoje odsustvo?
Da li je to trebalo da me ukroti?
Jer neće!
Prema prvim izveštajima više od 10 miliona kvadratnih lakata
letine je izgubljeno.
Intendant je predložio da vratimo jednu porciju sledovanja
u gradski ambar. To bi bio milosrdni gest.
Vaš narod gladuje.
Da li predlažeš da i ja treba da počnem da gladujem?
Ne.
Narod ima vode u izobilju.
Izdržaće.
Ciljaj!
Odapni!
Ciljaj! Odapni!
Da li si to ti?
Mojsije?
Brate?
Da li si došao da pregovaramo?
Ja sam spreman.
Hoću da ti ponudim nešto.
Ako se još nešto desi,
spustiću sopstvenu kugu na vas.
Sva jevrejska deca koja još ne hodaju,
nikad neće prohodati, pošto ću ih udaviti u Nilu.
Kao što je ti trebalo da budeš.
Kažeš da ti nisi prouzrokovao sve ovo?
To je uradio tvoj Bog?
Ja sam Bog! Ja sam Bog.
Hajde da vidimo ko je efikasniji u ubijanju,
ti, ovaj Bog,
ili ja.
Fino što si došao. - Da li ti je dao što si tražio?
Još nije, ali njegov narod se okreće protiv njega.
A njegova armija? - Hoće.
Ne slažem se.
Nešto gore mora da se desi. - Ne slažem se.
Nešto još gore bilo bi... - Šta bi bilo?
Šta si hteo da kažeš? Okrutno, nehumano?
Nije lako
gledati ljude s kojim sam odrastao da toliko pate.
A šta s ljudima s kojima nisi odrastao?
Kakvo ti je bilo razmišljanje o njima?
Još ih ne posmatraš kao svoje, zar ne?
Sve dok Ramzesa podržava armija ništa se neće desiti.
Bilo šta gore je osveta. - Osveta?
Nakon 400 godina brutalnog ropstva?
Ovi faraoni koji misle da su bogovi koji hodaju,
nisu ništa do meso i krv.
Hoću da ih vidim na kolenima, preklinjući da ovo prestane!
Dojadilo mi je da pričam s glasnikom!
Generale!
Čuo sam Ramzesove poslednje pretnje,
pa da ti kažem šta će se sledeće desiti.
Ne, ne smeš to da uradiš.
Neću da učestvujem u tome!
Stoj!
Mojsije? - Ne dirajte ga.
Kajane. - Mojsije.
Mogu narediti da te ubiju. - Ne verujem.
Osim ako to lično ne uradiš.
Tvoji sopstveni vojnici su me pustili da uđem.
Više ne pregovaram.
Nisam zato ovde.
Došao sam da ti kažem da nešto dolazi...
što je van moje kontrole.
Nešto što će ugroziti hiljade i hiljade građana.
I tebe lično, Ramzese, ukoliko ne prihvatiš ono što sam tražio.
I to javno objavi pre nego što sunce zađe.
Ramzese... Ne okreći mi leđa!
Ovo nema veze...
s nama dvojicom.
Ovo je daleko više od toga.
Ovde je reč o opstanku Egipta. Razumeš li?
Zalazak sunca.
Nakon toga biće prekasno.
Za šta će biti prekasno?
Zaštiti svoje dete.
I zaštiti ga večeras. - Moje dete?
Da li je to pretnja?
Mojsije!
Recite svima da zakolju jagnje.
I nek obeleže svoja vrata i okvire vrata večeras njegovom krvlju.
Zašto? - Sažaljevam jagnjad ako nisam u pravu.
Ako sam u pravu, blagosiljaćemo ih
za večnost.
Benu? Benu?
Ne!
Ramzese?
Ramzese.
Ne!
Zekaraj!
Čučnite!
Ubico!
Ubico dece!
Njihova deca su pomrla.
Noćas.
Kao i moje.
Da li je ovo tvoj Bog?
Ubica dece?
Kakvi fanatici obožavaju takvog Boga?
Nijedno jevrejsko dete nije noćas umrlo.
Gubite se.
Idite.
Svi vi, gubite se!
Idite u Kanan ako je to što želite.
Nazad u vašu domovinu iz snova.
Ali idite!
Kako ti kažeš.
Ovim sam ja putem išao.
Odavde idemo na jug do Crvenog mora, Tiranski prolaz je ovde.
Pri oseci, možemo da ga pređemo pešice.
Znaš li zašto spavaš tako mirno, sine?
Jer znaš da si voljen.
S dužnim poštovanjem, ako ćemo da zarobimo 400.000 robova, trebaće nam
više od tri divizije.
Nećemo nikoga da zarobljavamo.
Napred!
Trebalo bi da se odmorimo. - Ne.
Nećemo biti bezbedni dok ne pređemo more.
Mojsije!
Ramzes.
4.000 ljudi. Hiljadu kočija.
Koliko je daleko iza nas? - Četiri dana.
I manje ako ne odmaraju konje.
Ramzese!
Moramo odmoriti konje i ljude.
Prolaz je u onom smeru,
najduži i najlakši put je tamo na zapadnoj obali.
Ili da idemo kroz planine.
Kroz planine? Zašto?
Zašto ne bi išli onim putem?
Možemo ali može i Ramzes.
Planinski prolazi su opasni, ali su preuski
za Ramzesove kočije, i ne bi mogao da nas prati.
To bi nam kupilo potrebno vreme.
Šta ti Bog kaže?
Planine.
Možemo li uspeti?
Napred!
Kojim putem odavde?
Ostaćemo ovde.
Treba mi Tvoja pomoć.
Ne znam gde sam.
Nećeš mi pomoći?
Nećeš pomoći njima?
Ovamo!
Pokret!
Ovamo!
Da li ste sigurni? - Veoma sam siguran.
Mislio sam na to da li možemo preći s našom opremom i kočijama?
Oni nisu mislili da mogu preći sa svojim.
Otkud bi to znali?
Nikad tamo nisu bili.
Mojsije možda jeste.
Da li je ovo plima ili oseka? - Nema veze.
Ovo nije Tiranski prolaz, je li? - Ne.
Da li uopšte znaš gde smo? - Da!
Mi smo na tački zemlje gde je more ispred a armija iza.
Šta sad?
Bila armija ili ne, moramo se odmoriti.
Sve njih sam odveo u pogrešnom smeru.
Napustio sam porodicu.
Tebe sam izneverio.
Nisam ono što sam mislio da jesam.
Šta je bilo?
Struja.
Jaka je.
Moramo da pređemo ovde.
Moramo da pređemo odmah.
Ovde ćemo preći. Preći ćemo ovde!
Spremite se! Ovde ćemo preći!
Idite da im kažete! Idite!
Tvoja naređenja su poput vrha egipatskog biča.
Mi nismo više robovi.
Niste ni slobodni.
Zaboravili ste Kanan,
zemlju vaših predaka?
Počastvovali ste me vašim poverenjem.
Sad ja vas počastvujem svojom verom.
Pratite me i bićete slobodni.
Ostanete li, umrećete.
Ne plašite se.
Bog je s nama!
Idite! Spremite se!
Idite! Bog je s nama!
Raširite vest! Ovde ćemo preći!
Što brže možete skupite svoje stvari i formirajte grupe!
Brzo!
Hajde!
Staloženo!
Pomeri se udesno! Udesno! Pribij se!
Nastavite dalje!
Nemate čega da se plašite!
Ne brinite! Bićete bezbedni!
Držite prema desno!! Držite prema desno!
Ramzese!
Stanite! Stoj!
Idemo!
Pokret!
Nastavite! Hajde!
Tamo.
Isuse Navine. Arone.
Trčite! Svi trčite!
Pokret! - Trčite k obali!
Mojsije.
Moramo da idemo!
Ramzese!
Idemo! - Ramzese, stani!
Svi!
Okrenite se! Okrenite se!
Kajane!
Idite! - Brate.
Idite smesta, to je naređenje!
Hajde! Nećeš uspeti da se vratiš.
Hajde.
Brže!
To sam ja samo.
Sedi.
Moja porodica nije daleko odavde.
Tvoja porodica? - Moja druga porodica, žena i sin.
Mislio sam da ih možda mogu ubediti...
da nam se pridruže. Možda, to je...
To nije mudro. - Naravno da treba da dođu.
Dug je put pred nama, mnogo toga se može desiti.
A onda kad dođemo tamo, ako dođemo tamo...
Misliš da nam neće dozvoliti da se naselimo u Kananu?
Posmatraće nas kao agresore. - Koja nam je alternativa?
Veliki smo kao bilo koje drugo pleme. - Veliki smo kao nacija plemena
i to je ono što me još više brine. - Zašto?
Ovoliko mnogo ljudi?
Da li moraš da pitaš?
Svi imamo isti cilj. - Sad imamo.
Šta će se desiti kad prestanemo da bežimo?
Ramzes...
Veliki.
Hvala.
Geršome.
Uradila si ono što si rekla? - Šta sam rekla?
Da ćeš promeniti svoju veru
da me zadržiš?
Ne.
Dobro.
Sad ti možda zatreba više nego ikad.
Ko su oni?
Moj narod.
Ko te čini srećnom?
Ti.
Šta ti je najvažnije u životu?
Ti. - I ti meni.
Kad ću te napustiti?
Nikad.
Mogu li da nastavim?
Nastavi.
Šta misliš o ovome?
Niko to ne bi uradio da se nisam složio.
Tako je.
Primetio sam to kod tebe.
Ne slažeš se uvek sa mnom.
Ni ti sa mnom. Primetio sam.
Ali evo nas, još razgovaramo.
Ali ne još zadugo.
Vođa može da posrne. Ali kamen...
će istrajati.
Ovi zakoni će voditi tvoj narod umesto tebe.
Ako se ne slažeš, spusti čekić.
Za mog brata Tonija Skota