HOBIT
Varoval jsem vás. Neříkal jsem snad, co nám paktování s trpaslíky přinese?
A je to tady. Probudili draka!
Přivedli zkázu na naše hlavy!
Rychle!
Pohněte! Rychleji!
Snažím se odtud evakuovat.
Opatrně, člověče. Přidejte. Ne, knihy ne!
Pane, neměli bychom zachránit město?
Město je ztraceno, zachraňte zlato.
Jdeme!
-Nemáme čas. Musíme odejít. -Zvedněte ho.
No tak, bratře, rychle.
Nic mi není, půjdu po svých.
Nikam nejdeme.
-Ne bez našeho otce. -Pokud tu zůstaneš, tvé sestry zemřou.
To by tvůj otec chtěl?
Otevřete!
Slyšíte mě?
Podej mi ruku.
-Musíme jít! -Rychle!
-Pospěšte. -Kili, pospěš!
Přidejte! Přidejte!
Rychleji! Rychleji!
Kéž bych s sebou mohl vzít těch chudáků víc,
-ale nestojí za to. -Naprosto s vámi souhlasím.
Pozor!
Dělejte, přidejte!
No tak, rychleji!
Mé zlato! Mé zlato!
Jsme moc těžcí.
Něčeho se musíme zbavit.
V tom s tebou souhlasím, Alfride.
Rychleji, rychleji!
Ubohé duše.
Pozor!
Tati.
Tati!
Trefil ho!
-Trefil draka! -Ne.
Zasáhl ho, viděl jsem to.
Jeho šípy dračí kůží neproniknou.
Obávám se, že jí nepronikne nic.
Baine!
Nechte ho.
Vrátit už se nemůžeme.
Baine!
Tati!
Baine, co to děláš?
-Proč jsi neodjel? Měl jsi odjet! -Přišel jsem pomoct.
Ne! Teď už ho nic nezastaví.
Tohle by mohlo.
Baine, vrať se.
Ihned odtud zmiz!
Zpátky!
-Baine -Pomoc!
Počkat, počkat, stůjte, stůjte!
Kdopak jsi, že se mi opovažuješ postavit?
Tak to je smůla.
Co uděláš teď,
střelče?
Jsi tu úplně sám.
Nikdo ti nepomůže.
Teď! Rychle, pohyb!
Rychle na otevřenou vodu!
To je tvůj syn?
Před ohněm ho neochráníš.
Tvůj syn uhoří!
Nehýbej se, synu.
Nehýbej se.
Pověz mi,
všiváku,
jak se mi hodláš postavit?
Nic už ti nezbývá,
pouze tvá smrt.
Baine, dívej se na mě.
Dívej se na mě.
Trochu doleva.
To je ono.
Baine, drž se!
Co to bylo?
-Co se stalo? -Spadl. Viděl jsem ho.
Je mrtvý.
Šmak je mrtvý.
U mých vousů, myslím, že má pravdu.
Podívejte.
Havrani ereborští se vrací k Hoře.
Ano.
Rozkřikne se to.
Nebude to trvat dlouho a každý ve Středozemi bude vědět,
že je Šmak mrtvý.
BITVA PĚTI ARMÁD
Nejste sám.
Mithrandire.
Pomozte mi někdo!
Pomoc!
-Pomoc! -Tady.
Tati!
Proč zrovna já?
Tauriel.
Kili, pospěš.
Vyrážíme.
Jsou to tví lidé, musíš jít s nimi.
Pojď se mnou.
Vím, co cítím. Nebojím se.
Díky tobě se cítím naživu.
-Já nemohu. -Tauriel.
Anralime.
Nevím, co to znamená.
Myslím, že víš.
Můj pane Legolasi.
Rozluč se s tím trpaslíkem.
Potřebují tě jinde.
Nech si ho.
Jako slib.
Tyhle deky jsou suché. Budou se vám hodit.
-Hej! -Co to děláš?
Dej mi jednu.
Já snad zmrznu!
Sežeň si svou. Už tu nevelíš, Alfride.
V tom se mýlíš.
V nepřítomnosti starosty ho zastupuje jeho zástupce,
což jsem v tomto případě já, tak mi tu deku koukej dát!
Zástupce starosty? Nenuť mě smát se.
Jsi slizká krysa.
To raději zemřu než poslouchat někoho tobě podobného.
To by se možná dalo zařídit.
Proti vlastnímu lidu bych se neobracel, Alfride.
Teď ne.
Tati!
Pojďte sem.
Byl to Bard. To on toho draka zabil.
Viděl jsem ho na vlastní oči.
On tu bestii sestřelil.
Zabil ho černým šípem.
Vzdejte hold drakobijci!
Vzdejte hold králi Bardovi!
Říkal jsem to už několikrát.
Je to muž urozeného původu.
-Rozený vůdce. -Tak mi neříkej.
Nejsem jako starosta tohoto města.
Kde je?
-Kde je starosta? -Daleko na Anduině,
spolu s naším zlatem.
Ty o tom nepochybně musíš vědět.
-Pomáhal jsi mu vyprázdnit pokladnici. -Ne.
Snažil jsem se ho zastavit.
Prosil jsem, žádal jsem.
Řekl jsem: Starosto, ne!
A co děti?
Copak nikdo nemyslí na děti?
To by stačilo. Pusťte ho! Pusťte ho!
Podívejte se kolem sebe.
Nebylo už snad smrti dost?
Brzy přijde zima.
Musíme se o sebe postarat.
O nemocné a slabé.
Kdo může stát, tak pomozte raněným,
A komu zbyly síly, tak pojďte se mnou.
-Musíme zachránit, co to půjde. -A co pak? Co uděláme potom?
Najdeme si útočiště.
Haló?
Bombure?
Bifure?
Slyší mě někdo?
Počkejte!
-To je Bilbo. -On žije. -Stůjte!
Stůjte! Stůjte!
Musíte odejít. Všichni musíme odejít.
-Sotva jsme přišli. -Vůbec mě neposlouchá.
-O čem to mluvíš, příteli? -O Thorinovi. O Thorinovi.
Thorin je tam už několik dní.
Vůbec nespí, sotva něco sní.
Ani trochu není sám sebou.
Je to tímhle místem. Myslím, že na něj padla ta nemoc.
Nemoc?
Jaká nemoc?
Fili.
Fili!
Zlato.
Množství zlata tak nezměrné,
že zažene každý smutek a žal.
Pohleďte
na veliký poklad
krále Thróra.
Vítejte,
synové mé sestry,
v království
Erebor.
Baline.
-Našli jste ho? -Tady není.
-Tady taky ne. -Hledejte dál.
-Ten drahokam by mohl být kdekoliv. -Arcikam je někde tady. Najděte ho!
-Hledejte dál! -A všichni!
Nikdo si nevydechne, dokud ho nenajdeme.
Skoro jsem v pokušení nechat tě vzít si ho.
Jen abych viděl Pavézu trpět.
Jak ho zničí.
Jak mu zkazí srdce.
A jak kvůli němu zešílí.
Vezměte si jen to, co je nezbytné.
-Čeká nás dlouhá cesta. -Kam půjdete?
Máme jen jednu možnost.
Hora.
Jste génius, pane.
Můžeme se uchýlit do Hory.
Bude to tam cítit po drakovi, ale ženy nějak vyčistí.
Bude tam bezpečno, teplo a sucho.
A plné sklady
povlečení a oblečení.
A trocha zlata.
Zlato v Hoře je prokleté.
Vezmeme si jen to, co nám bylo slíbeno. Jen tolik, kolik potřebujeme do začátku.
Na, koukej taky nějak pomoct!
Zprávy o Šmakově smrti se rychle rozšíří.
Ano.
Mnozí k Hoře začnou upínat zrak.
Kvůli jejímu bohatství.
-A strategické poloze. -Co o tom víš?
Nic jistého.
Bojím se toho, co by mohlo přijít.
Lesní elfové.
Králův syn a ta elfice
nás sledovali až do Jezerního města.
A zabil jsi je?
Uprchli.
Kňučeli jako zbabělci.
Blázne! Vrátí se!
Vrátí se s armádou elfů.
Jeď do Gundabadu
a přiveď naše legie.
Elfové!
Lidé!
Trpaslíci.
Hora bude jejich hřbitovem.
Něco jsi tam viděl?
Skřet, kterého jsem sem pronásledoval, znám ho.
Je to Bolg, poskok Azoga Znesvětitele.
Ne okraji Esgarothu na ně čekala smečka vrků.
Uprchli na sever.
Tito skřeti jsou jiní, nesou znamení, které jsem už dlouho neviděl.
Znamení Gundabadu.
Gundabadu?
Staré pevnosti na severu Mlžných hor.
Můj pane Legolasi.
Přináším zprávu od vašeho otce.
Okamžitě se máte vrátit.
Pojď, Tauriel.
Počkat.
Tauriel je vyhnána.
Vyhnána?
Pak můžeš otci vyřídit,
že kde není místo pro Tauriel, tam není místo ani pro mě.
Legolasi.
Je to rozkaz tvého krále.
Hlavě poroučet může.
Srdci ale nikoliv.
Pojedu na sever. Pojedeš se mnou?
A kam?
Do Gundabadu.
Kouzla tě nezachrání, starče.
V těch se vyzná můj pán.
Zemři, čaroději!
Tři prsteny pro elfské krále pod oblohou.
Sedm pro pány trpaslíků ze síní pod horami.
A devět prstenů plemeni lidí odsouzených ke zkáze.
S přízraky bojovat nedokážeš.
Jsi úplně sama.
Jediné světlo
v temnotě.
Nejsem sama.
Potřebujete pomoci, má paní?
Měli jste zůstat mrtví.
Zpátky!
Mithrandire.
Vraťte se zpět.
Je tady.
Ano.
Temnota se vrátila.
Gandalfe!
Gandalfe, naskoč!
Je slabý, nemůže tu zůstat, jinak z něho vysají život.
Jeďte, rychle!
Pojďte se mnou, má paní.
Už to začalo.
Východ padne.
A království Angmar povstane.
Čas elfů pominul.
Nastává čas skřetů.
Nemáš zde žádnou moc,
služebníku Morgothův.
Nemáš jméno,
ani tvář
a ani podobu.
Vrať se do prázdnoty,
ze které jsi přišel!
Obelstil nás.
Sauronův duch přetrval.
A byl vyhnán.
Uprchne na východ.
Měli bychom varovat Gondor.
Musí střežit zdi Mordoru.
Ne, postarejte se o lady Galadriel.
Vyčerpala příliš mnoho své moci.
Její moc je oslabena.
Vezměte ji do Lórienu.
Můj pane Sarumane, musíme ho pronásledovat a jednou provždy zničit.
Bez prstenu moci
už Sauron nadvládu nad Středozemí nikdy nezíská.
Jděte.
Saurona nechte na mě.
-Potřebuji koně. -Cože?
-Gandalfe, kam chceš jet? -Varovat trpaslíky v Ereboru.
Netuší, co se chystá. Viděl jsem to na vlastní oči.
Nekonečné řady skřetů.
Musíš povolat naše přátele, ptáky i nestvůry.
brzy vypukne bitva o Horu.
Je tady v těchto síních.
-Vím to. -Hledali jsme všude. -Ne dost dobře.
Thorine, všichni chceme, aby se Arcikam našel.
A přece jste ho pořád nenašli!
Pochybujete o oddanosti někoho z nás?
Arcikam je rodové právo našeho lidu.
Je to králův klenot.
Nejsem snad král?
Tohle si zapamatujte.
Pokud ho někdo najde
a nechá si ho pro sebe,
tak se mu pomstím.
Dračí nemoc.
Už jednou jsem ji viděl.
Ten pohled...
Ta strašlivá touha...
Je to divoká a žárlivá láska, Bilbo.
Tak zešílel i jeho děd.
Baline, poslyšte, kdyby Thorin Arcikam měl...
Kdyby se našel.
Pomohlo by to?
Ten kámen je korunou všeho.
Je to vrchol ohromného bohatství.
Svému majiteli propůjčuje moc.
Zastavil by to jeho šílenství?
Ne, příteli.
Obávám se, že by to bylo jen horší.
Možná bude nejlepší,
když zůstane ztracen.
Co je to?
Ve vaší ruce.
Nic.
Ukažte mi to.
Je to...
Vzal jsem si ho v Meddědově zahradě.
Nesete si ho celou cestu?
Zasadím si ho na zahradě ve Dně pytle.
Je to chabá odměna, kterou si odnesete zpět do Kraje.
Jednoho dne vyroste.
A při každém pohledu na něj si vzpomenu.
Vzpomenu si na vše, co se stalo, na vše dobré a špatné
a na to, jaké mám štěstí, že jsem se vrátil domů.
Thorine.
Thorine, do Dolu se valí uprchlíci z Jezerního města.
Jsou jich stovky.
Všechny svolejte k bráně.
K bráně! Hned!
No tak, nezastavujeme.
Pane!
Tady nahoře!
Podívejte, pane. V Hoře hoří ohně.
Vida.
Společnost Thorina Pavézy přežila.
Přežila?
Tím chcete říct, že to všechno zlato mají ti trpaslíci?
Tím se netrap, Alfride.
V té hoře je dost zlata pro nás všechny.
Tady se utáboříme.
Ukryjte se, kam můžete. Rozdělejte ohně.
Alfride, vezmi si noční hlídku.
Do úsvitu musí být hradba hotová.
Horu jsme nezískali snadno. Nedovolím, abychom ji ztratili znovu.
Lidé z Jezerního města nemají nic.
Obrátili se na nás v nouzi, přišli o úplně všechno.
Neříkej mi, o co všechno přišli.
Já jejich utrpení moc dobře znám.
Přežili drakův oheň a měli by se radovat.
Mají za co děkovat.
Víc kamenů.
Víc kamenů k bráně!
Ty děti hladoví. Potřebujeme jídlo.
Jídlo máme tak na tři dny.
Barde, máme málo jídla.
Dělej, co můžeš, Percy.
Nejdřív děti, ranění a ženy.
Jo.
Dobré ráno, Alfride. Stalo se něco během hlídky?
Všude byl klid, pane. Přes noc se nic nestalo.
Kolem mě neproklouzne ani myš.
Až na armádu elfů, jak se zdá.
Můj pane Thranduile.
-Nečekali jsme vás tu. -Slyšel jsem, že potřebujete pomoc.
Zachránil jste nás.
-Nevím, jak vám mám poděkovat. -Vděk není na místě.
Nepřišel jsem kvůli vám.
Přijel jsem si pro něco mého.
V té hoře jsou drahokamy, po nichž toužím i já.
Bílé drahokamy z čirého svitu hvězd.
Bílé drahokamy z Lasgaelu.
Znám elfského krále, který by se za ně bohatě odměnil.
Počkat.
Prosím, počkejte!
To chcete válčit jen kvůli hrstce drahokamů?
Dědictví mého lidu se nemůžeme vzdát jen tak.
V tom jsme spojenci.
Můj lid si na bohatství z Hory dělá nárok také.
Nechte mě promluvit s Thorinem.
Chcete se s tím trpaslíkem domluvit?
Abych se vyhnul válce?
Ano.
Dobrá práce, to by mohlo stačit.
Pojďte.
Zdravím tě, Thorine, synu Thráinův.
Jsme rádi, že jsme vás našli naživu.
Proč k branám království pod Horou přicházíte vyzbrojeni do války?
A proč se král pod Horou opevňuje?
Jako lupič ve svém domě?
Možná proto, že lupiče očekávám.
Můj pane.
Nepřišli jsme vás oloupit,
ale hledat spravedlivé vyrovnání.
Nepromluvíte se mnou?
Poslouchám.
Jménem lidu z Jezerního města vás žádám o dodržení vašeho slibu.
Žádám vás o část pokladu na obnovení jejich domovů.
Nebudu vyjednávat s nikým,
kdo před můj práh přitáhne s armádou.
Ta armáda na Horu zaútočí, pokud se nedohodneme.
Vaše hrozby mnou nepohnou.
A co vaše svědomí?
Neříká vám snad, že je náš požadavek spravedlivý?
Můj lid vám nabídl pomoc.
A vy jste na ně výměnou za to přivolali jen zkázu a smrt.
Lid Jezerního města nám pomohl jen pod příslibem štědré odměny.
-Uzavřeli jsme dohodu. -Dohodu?
Měli jsme snad jinou možnost než vyměnit naše dědictví za nocleh a jídlo?
A vykoupit si svobodu naší budoucností?
Tomu říkáte spravedlivá dohoda?
Povězte mi,
Barde drakobijče.
Proč bych měl takovéto podmínky ctít?
Protože jste nám dal své slovo.
Copak to nic neznamená?
Ztraťe se!
Než vystřelí naše šípy!
Co to děláte?
Do války jít nemůžete.
To se vás netýká.
Promiňte, ale pokud jste si nevšiml, před bránou máme armádu elfů.
A to nemluvím o několika naštvaných rybářích.
Jsou ve značné přesile.
Ale ne nadlouho.
-Co to znamená? -To znamená, pane Pytlíku,
že byste trpaslíky neměl nikdy podceňovat.
Obsadili jsme Erebor.
Teď ho budeme bránit.
Nic nám nedá.
Jaká škoda.
Ale zkusil jste to.
Nechápu to.
Proč?
Proč riskovat válku?
Vyjednávat s nimi nemá smysl.
Rozumí jen jediné věci.
Za úsvitu zaútočíme.
Přidáte se k nám?
Pane Pytlíku?
Pojďte sem.
Tohle budete potřebovat.
Oblečte si to.
Ta košile je ze stříbrné oceli.
Mithril.
Tak jí říkali mí předci.
Žádné ostří jí nepronikne.
Vypadám směšně. Nejsem bojovník, ale hobit.
Je to dar.
Na znamení našeho přátelství.
Opravdoví přátelé jsou vzácní.
Byl jsem zaslepen.
Teď však začínám vidět.
Byl jsem zrazen.
Zrazen?
Arcikam.
Jeden z nich ho vzal.
Jeden z nich je falešník.
Thorine.
Výprava dosáhla cíle.
-Máte Horu. Není to snad dost? -Byl jsem zrazen vlastním rodem.
Ale něco jste slíbil lidem z Jezerního města.
Má ten poklad opravdu větší cenu vaše čest?
Než naše čest? Thorine, byl jsem tam také, zaručil jsem se.
Za což vám děkuji.
Bylo to ušlechtilé,
ale poklad této Hory nepatří lidu z Jezerního města.
Toto zlato
je naše.
Jen naše.
A přísahám,
že se nehodlám rozloučit
s žádnou mincí,
ani
s jednou
zlatkou.
Gundabad.
Co leží za ním?
Pradávný nepřítel.
Starobylé království Angmar.
Tato pevnost bývala jeho baštou.
Měli v ní obrovskou zbrojnice,
ve kterých kovali zbraně do válek.
Světlo, viděla jsem pohyb.
Počkáme na setmění.
Tohle místo je zlé, Tauriel.
Náš lid tu kdysi vedl válku.
Zemřela tu má matka.
Můj otec o tom nemluví.
Nemá žádný hrob.
Žádnou vzpomínku.
Nic.
Pozor! Nechte mě projet!
Stranou!
Ne, ne, ne!
Hej, vy!
Vy v tom špičatém klobouku!
Ano, vy.
O tuláky, žebráky a podobné pobudy tu nestojíme.
Starostí máme dost i bez lidí jako vy.
Padejte odtud, i s vaším koněm.
Kdo tomu tady velí?
Kdo se ptá?
Na vaše malicherné spory s trpaslíky rychle zapomeňte.
Blíží se válka. Dolguldurské žumpy jsou prázdné.
Všichni jste ve smrtelném nebezpečí.
-O čem to mluvíte? -Vidím, že o čarodějích nic nevíte.
Jsou jako zimní hřmění, která se silným větrem nesou z dáli
a bijí na poplach.
Někdy je však bouřka jen bouřka.
Tentokrát ne.
V pohybu jsou armády skřetů. Jsou to válečnici stvořeni pro válku.
Náš nepřítel povolal veškeré síly.
-Proč by své karty odkryl zrovna teď? -Protože jsme ho donutili.
Tím, že se společnost Thorina Pavézy vydala osvobodit svou domovinu.
Trpaslíci se k Ereboru nikdy dostat neměli.
Azog Znesvětitel je měl pobít.
Moc nad Horou chce získat jeho pán.
Nejen kvůli pokladu uvnitř, ale také kvůli její strategické poloze.
Je to brána k obsazení země Angmar na severu.
Pokud by ta říše zla povstala znovu,
tak padne Roklinka, Lothlórien, Kraj, dokonce i Gondor.
A ty armády skřetů, o kterých mluvíte, Mithrandire.
Kde jsou?
Naše armáda bude na místě za úsvitu.
Útok bude náhlý a rychlý.
Ti hlupáci.
Zapomněli, co zde žije pod zemí.
Zapomněli na velké zeměžrouty.
Pokud chceme dovnitř, měli bychom vyrazit.
Přemisťují se v hejnech.
-Ty netopýry chovají z jediného důvodu. -Z jakého?
Pro válku.
Musíme varovat ostatní.
Už může být pozdě. Jdeme!
Odkdy vás mé rady zajímají tak málo?
O co mi pode vás jde?
Snažíte se zachránit vaše trpasličí přátele.
A obdivuji, jak věrný k nim jste.
Ale to mě od mých úmyslů neodradí.
Vy jste to začal, Mithrandire.
Prominete mi, pokud to dokončím.
Jsou lučištníci na místech?
-Ano, můj pane. -Vydejte rozkaz.
Pokud se na té hoře něco pohne, zabijte to.
Čas trpaslíků vypršel.
Vy, střelče, vy s tím souhlasíte?
Je pro vás zlato tak důležité?
-Zaplatil byste za něj krví trpaslíků? -K tomu nedojde.
-Tento boj nemohou vyhrát. -To je nezastaví.
Myslíte si, že se trpaslíci vzdají? Ne, budou bojovat do posledních sil.
Bilbo Pytlíku.
Pokud se nemýlím, toto je půlčík, který ukradl klíče od mých žalářů
přímo pod nosem mých stráží.
Ano.
Za to se omlouvám.
Přišel jsem,
abych vám dal tohle.
Srdce Hory.
Králův klenot.
Má hodnotu královského výkupného.
-Copak je váš, abyste ho dával? -Je to můj podíl, má čtrnáctina pokladu.
-Proč to děláte? Nic nám nedlužíte. -Nedělám to pro vás.
Vím, že trpaslíci umí být tvrdohlaví.
A umanutí a obtížní, nedůvěřiví a tajnůstkářští
a mají naprosto nemožné způsoby, ale zároveň jsou i odvážní a laskaví.
A bezvýhradně věrní.
Přirostli mi k srdci a pokusím se je zachránit, pokud to nějak půjde.
Thorin si toho kamene cení nadevše ostatní.
Výměnou za ten kámen vám podle mě dá to, na co máte právo.
Válka nebude potřeba.
-Odpočiňte si. Ráno musíte odjet. -Cože?
-Musíte se odtud dostat co nejdál. -Já neodejdu.
Vybral jste mě jako čtrnáctého a teď společnost opustit nemohu.
Žádná společnost už není.
A nevím, co Thorin udělá, až zjistí, co jste provedl.
-Já se Thorina nebojím. -Ale měl byste.
Nepodceňujte zlo skrývající se ve zlatě.
Ve zlatě, jímž byl tak dlouho posedlý.
Dračí nemoc zasáhne srdce všech, kteří se k Hoře přiblíží.
Skoro všech.
Ty tam, najdi tomuto hobitovi postel.
A taky něco teplého k jídlu.
Dobrou noc.
Dávej na něj pozor.
Pokud se pokusí odejít, řekni mi to.
Tak jdeme.
Vstáváme, hobitku, vstáváme.
Příští vám přistane mezi očima.
Přišli jsme vám oznámit,
že jsme dostali nabídku splátky vašeho dluhu.
A ře jsme ji přijali.
Jakou splátku?
Nic jsem vám nedal.
Nic nemáte.
Máme tohle.
Mají Arcikam.
Zloději!
Jak jste přišli k děditství našeho rodu?
Ten kámen patří králi.
A král ho může mít.
Při naší dobré vůli.
Ale nejdřív musí dodržet své slovo.
Mají nás za blázny.
Je to lest.
Špinavá lež.
Arcikam je v této hoře!
-Je to podvod! -Není to podvod.
Ten kámen je pravý.
Sám jsem jim ho dal.
Vy...
Vzal jsem si ho jako čtrnáctinu mého podílu.
Okradl jste mě.
Okrást vás? Ne. To ne, možná jsem zloděj, ale poctivý.
Arcikam pokrývá vše, na co mám nárok.
Na co máte nárok?
Váš nárok?
Nemáte nárok na nic, vy malý skrčku!
Chtěl jsem vám ho dát.
-Hodněkrát, ale... -Ale co, zloději?
Změnil jste se, Thorine.
Trpaslík, kterého jsem poznal ve Dně pytle, by své slovo neporušil.
Nikdy by nepochyboval o věrnosti svých druhů.
Vy o věrnosti pomlčte!
Shoďte ho z hradby!
Neslyšeli jste mě?
Tak to udělám sám.
Buďte proklet!
a také čaroděj, který vás do mé společnosti vnutil!
Pokud se vám můj lupič nelíbí, tak mu prosím neubližte.
Vraťte mi ho.
Nevedete si zrovna skvěle
jakožto Král pod Horou, že?
Thorine, syne Thrainův.
S čaroději už nechci mít nic společného!/
A s pakáží z Kraje.
Dohodli jsme se?
Arcikam vrátíme za to, co nám bylo slíbeno.
Musíte odpovědět.
Chcete mír?
Nebo válku?
Raději válku.
Železná noha.
Kdo je to?
-Nevypadá zrovna šťastně. -To je Dáin, pán Železných hor.
-Thorinův bratranec. -Jaký je?
Z těch dvou mi Thorin přišel vždy rozumnější.
Dobré jitro, jak se všichni máte?
Mám takový malý návrh, pokud mi laskavě věnujete chvilku vašeho času.
Nechtěli byste
odtud okamžitě vypadnout?
-Všichni a okamžitě! -Vydržte!
Klid, pane Dáine.
Gandalf Šedý.
Řekněte té holotě, ať odtáhne.
jinak to tu zbrodím jejich krví.
Pro válku mezi trpaslíky, lidmi a elfy není žádný důvod.
K Hoře se blíží armáda skřetů.
-Zastavte své vojsko, Dáine. -Nezastavím se před žádným elfem.
A už vůbec ne před tímhle zrádným lesním šotkem.
Mému národu přeje jen to nejhorší.
Pokud se rozhodne postavit se mezi mě a mé příbuzné
tak mu tu jeho pěknou hlavičku rozseknu vedví.
A uvidíme, jestli se bude usmívat i pak.
-Je to šílenec jako jeho bratranec. -Slyšíte to?
Do boje! Ukážeme těm mizerům co proto!
Zeměžrouti.
Ale no tak.
Vpřed, má armádo!
Útočí na nás pekelné hordy!
Do boje, do boje, synové Durinovi!
Jdu přes hradby. Kdo jde se mnou?
-Pojďte, jdeme. -Stát.
-To nic neuděláme? -Řekl jsem stát!
Elfové nebudou bojovat?
Thranduile, tohle je šílenství!
Útok!
Gandalfe? Stojíme tu na správném místě?
Pošlete válečné obry!
Na dvou frontách bojovat nemohou.
Je čas zahájit náš plán.
Zaútočte na město!
Azog.
Snaží se nás odříznout.
Všichni zpátky. Zpátky do Dolu, hned!
Do města! Rychle! Tudy!
Sigrid!
Tildo!
Mé děti. Kde jsou mé děti?
Viděla jsem je dole na starém trhu!
Na trhu?
A kde jsou teď? Tildo! Sigrid!
Barde, skřeti se valí přes hradby.
Vezmi střelce k východním hradbám. Co nejdéle je zdržte!
Lučištníci, tudy!
Skřeti převzali Kamennou ulici! Trh je obsazený!
Ostatní pojďte za mnou!
Do útoku! Kupředu! Na smrt!
-Tati! -Tildo! -Tati!
Bane, Sigrid, k zemi!
Poslouchejte.
Shromažděte ženy a děti, vezměte je do velkého sálu a zataraste vchod.
Rozumíte tomu?
-Za žádných okolností nesmíte ven. -Chceme zůstat s tebou!
Neodmlouvejte otci.
-Já to zařídím, pane. Slyšeli jste? Máme jít do velkého sálu. -Alfride?
Pouze ženy a děti. Každý muž musí bojovat.
-Koukej se vrátit. -Zavedu je do bezpečí, pane.
Můj meč čeká na váš rozkaz.
Vstávat!
-Postarej se o ně. -Ano.
Uhněte, stařeno.
Do velkého sálu.
Jděte mi z cesty!
Mrzáky tu nechte!
Město nemohou udržet!
Trpaslíci už nemají skoro žádné síly.
Ty zmetku!
Kde je Thorin?
Potřebujeme ho, kde je?
Ať se tu valí potoky krve!
Všechny je pobijte!
Ústup!
Od kdy opouštíme náš vlastní lid?
Thorine, oni tam umírají.
Pod síněmi této hory jsou další síně.
Mohli bychom to tam opevnit.
Vyztužit a zabezpečit. Ano.
Ano.
To je ono.
Musíme přemístit zlato hlouběji do bezpečí.
Copak jste mě neslyšel? Dáin je obklíčený. Zmasakrují je, Thorine.
Ve válce se umírá.
Život je laciný.
Ale takovýto poklad nelze vyčíslovat ztracenými životy.
Má větší hodnotu než veškerá možná prolitá krev.
V rozlehlých síních Hory si tu sedíte s korunou na hlavě,
a přitom jste nikdy nebyl menší.
Nemluv se mnou
jako bych byl obyčejný vůdce trpaslíků.
Jako bych byl pořád
Thorin Pavéza.
-Jsem tvůj král! -Byl jste jím vždy.
A dřív jste to věděl.
Copak nevidíte, čím jste se stal?
Jdi.
Zmiz odtud.
Než tě zabiju.
Sedíte si tu s korunou na hlavě,
a přitom jste nikdy nebyl menší.
Ale takovýto poklad nelze vyčíslovat ztracenými životy.
Ten poklad je prokletý šílenstvím.
A proč se král pod Horou opevňuje?
Jsem tvůj král!
Je náš.
Jen náš.
Nehodlám se rozloučit
ani s jednou mincí.
-Nic jiného nevnímá! -Jako bych byl obyčejný vůdce trpaslíků.
Thorin Pavéza.
Jeho děd z toho zešílel.
-Pavéza. -Tohle je Thorin.
Syn Thráina, syna Thrórova.
Nejsem můj děd.
Jste dědic Durinova trůnu.
Umírají tam.
Osvoboďte Erebor.
Dáin je obklíčen.
Osvoboďte svou domovinu.
-Změnil jste se, Thorine. -Nejsem můj děd.
Má ten poklad opravdu větší cenu než vaše čest?
Nejsem můj děd.
Ten poklad bude vaší zkázou.
Ústup!
Ústup k Hoře!
Ústup!
A přichází konec.
Připravte se k poslednímu útoku!
Nebudu se schovávat
za kamennou zdí, zatímco ostatní bojují náš boj za nás!
Nemám to v krvi, Thorine.
Ne.
To nemáš.
Jsme synové Durinovi.
A Durinův lid z boje neutíká.
Nemám právo to po někom z vás žádat.
Ale budete mě následovat
naposledy?
Ještě ne, čekejte, čekejte.
Útok, teď!
Thorin.
Za krále!
Do útoku!
Trpaslíci...
Oni vyrazili.
Vyrazili za svým králem.
Ti z vás, kteří ještě můžete bojovat,
pojďte za mnou!
Po boku našich mužů stojíme v životě a i ve smrti.
-Jdu taky. -Vyzbrojte se!
-Pojď s námi. -Ne, ne, ne.
-Nechte starou ženu. -Jen se neboj.
Řekl jsem ne!
Alfrid Patolízal, ty jsi ale zbabělec.
Zbabělec? Ne každý muž má odvahu nosit korzet.
Ty nejsi muž, jsi tchoř.
Hej!
Thorine.
Vydrž! Už jdu!
Dáine, bratránku.
Co ti trvalo tak dlouho?
Těch mizerů je nějak moc, Thorine.
Doufám, že máš plán.
Ano.
Zabijeme jejich velitele.
Azoga.
Já tu špínu zabiju.
Jedeme!
Možná to ještě přežijeme.
Gandalfe!
To je Thorin.
A Fili a Kili a Dvalin.
Bere si své nejlepší bojovníky.
Co chtějí dělat?
Useknout hadovi hlavu.
Gandalfe!
Legolas.
-Legolas Zelený list. -Blíží se sem druhá armáda. -Cože?
-Bolg vede vojsko skřetů z Gundabadu. Už jsou skoro tady. -Z Gundabadu.
O to jim šlo od samotného začátku.
Azog upoutá naše síly a pak sem Bolg vtrhne ze severu.
Ze severu? A kde přesně je sever?
Havraní vrh.
Havraní vrh. le tam je Thorin.
A Fili a Kili a ostatní.
Kde je?
Vypadá to tu opuštěně.
Myslíte, že Azog utekl?
To si nemyslím.
Fili.
Vezmi svého bratra
a prozkoumejte ty věže.
Držte se při zemi a mimo dohled.
Pokud něco uvidíte, tak se vraťte, sami nic nedělejte, rozumíte?
Máme společnost. Skřetí žoldnéři.
-Není jich víc než stovka. -Postaráme se o ně. Jděte, jděte!
Tak pojďte!
Odvolej svou setninu.
Můj pane, vyšlete posily na Havraní vrch,
trpaslíkům hrozí obklíčení, musíme varovat Thorina.
Určitě ho varujte.
Na obranu této prokleté země už jsem obětoval dost elfské krve.
-S tím je konec. -Thranduile.
Půjdu já.
Nebuďte směšný. To nezvládnete.
Proč ne?
Protože vás uvidí přicházet a zabijí vás.
Ale ne.
Neuvidí mě.
To nepřichází v úvahu.
Nedovolím to.
Já se vás o povolení nežádám, Gandalfe.
Už ani krok.
Neodejdete odtud.
Tentokrát ne.
Jdi mi z cesty.
Ti trpaslíci budou pobiti.
Ano, zemřou.
Dnes.
Zítra.
Do roka nebo za sto let.
Co na tom záleží?
Jsou smrtelní.
Myslíte si, že je váš život cennější než jejich?
I když v něm není láska?
Není ve vás žádná láska.
Co ty víš o lásce?
Nic.
Tvé city k tomu trpaslíkovi nejsou skutečné.
Myslíš si, že je to láska?
Jsi ochotna pro ni zemřít?
Pokud jí ublížíš,
tak budeš muset zabít i mě.
Půjdu s tebou.
Vstávej.
Nechte mě být. Od vás si poroučet nenechám.
Lidé vám věřili. Poslouchali vás.
Starostův talár čekal jen na vás.
A vy jste vše odvrhl.
Proč?
Alfride.
Kouká ti spodnička.
Zůstaň tady. Prohledej spodní patra.
O tohle se postarám já.
Kde je ta skřetí špína?
Thorine.
Bilbo.
Musíte odtud odejít. Hned. Ze severu zaútočí Azogova další armáda.
Tato věž bude obklíčena bez možnosti úniku.
Jsme tak blízko, ta skřetí špína tam někde je.
-Musíme ho dostat. -Ne.
To on chce.
Chce nás tam vylákat.
Je to past.
-Najdi Filiho s Kilim. Odvolej je. -Thorine? Jste si tím jistý? -Udělej to.
Přežijeme a budeme bojovat dál.
Ale ne.
Tenhle umře první.
Pak jeho bratr.
A potom ty, Pavézo.
-Umřeš jako poslední. -Ne.
Utečte!
Tady končí ten tvůj špinavý rod.
Ne!
Kili!
Thorine!
Thorine, ne.
Všechny je zabijte!
Ne.
Kili.
Zabij ho!
Skoncujte s ním!
Kili!
Tauriel!
Kili.
Tauriel.
Přilétají orli.
-Bilbo. -Nehýbejte se. Ležte v klidu.
Jsem rád, že jste tu.
Chci se s vámi rozloučit jako váš přítel.
Neumřete, Thorine.
Budete žít.
Vše, co jsme řekl a co jsme udělal, chci vzít zpět.
To, co jste udělal, mohl udělat jen opravdový přítel.
Odpusťte mi.
Byl jsem zcela zaslepený.
Tak moc se omlouvám,
že jsem vás zatáhl do nebezpečných dobrodružstvích.
Ne, jsem rád, že jsem je s vámi mohl prožít, Thorine.
Úplně všechny.
Je to daleko víc, než si jakýkoliv Pytlík zaslouží.
Sbohem,
mistře Pytlíku.
Vraťte se ke svým knihám
a k vašemu houpacímu křeslu.
Sázejte stromy
a sledujte je růst.
Kdyby si domova
cenilo víc lidí
než zlata,
na světě by bylo mnohem lépe.
Ne, ne, ne, Thorine. To mi nesmíte udělat.
Thorine, vydržte. Vydržte, prosím.
Jsou tu orli. Orli.
Přiletěli orli.
Thorine.
Nemohu se vrátit.
Kam půjdeš?
To nevím.
Vydej se na sever.
Vyhledej Dúnadany.
Žije mezi nimi mladý hraničář. Měl bys ho poznat.
Jeho otec Arathorn byl dobrý člověk.
A z jeho syna by mohl vyrůst skvělý muž.
Jak se jmenuje?
V Divočině je znám jako Chodec.
Jeho pravé jméno musíš objevit sám.
Legolasi.
Tvá matka tě milovala.
Víc než cokoliv.
Víc než život.
Chtějí ho pohřbít.
Ano.
Pokud je tohle láska, tak ji nechci.
Ať ji necítím.
Prosím.
Proč to bolí tak moc?
Protože to bylo skutečné.
Večer se bude pořádat velká hostina.
Budou se zpívat písně, vyprávět pověsti.
A Thorin Pavéza vstoupí do legend.
Baline, vím, že ho tak musíte uctít, ale pro mě takový nikdy nebyl.
Byl...
Pro mě
byl...
Asi se tiše vytratím, ostatním ode mě vyřiďte sbohem.
Můžete jim to říct sám.
Kdybyste někdo z vás měl cestu kolem Dna pytle,
svačina je ve čtyři
Jídla bude dost.
Vždy budete vítáni.
A nemusíte klepat.
Hranice Kraje.
Tady se musíme rozloučit.
To je škoda.
Mít čaroděje po ruce se mi docela líbí.
Zdá se, že nosí štěstí.
Snad si nemyslíte, že za vašimi všemi dobrodružstvími
a útěky z nich stálo pouhé štěstí?
Kouzelné prsteny není radno používat lehkovážně, Bilbo.
Nemějte mě za blázna, vím, že jste jeden našel ve skřetím tunelu,
a od té doby jsem vás sledoval.
Ještěže tak.
Sbohem, Gandalfe.
Sbohem.
A ohledně toho prstenu si nemusíte dělat starosti.
V bitvě mi vypadl z kapsy. Ztratil jsem ho.
Jste skvělý člověk, pane Pytlíku,
a mám vás moc rád.
Ale přeci jen jste jen malý chlapíček
v široširém světě.
Počkat, to je truhla po mé matce.
A tohle je židle z jídelny.
Položte ten taburet.
Co se to děje?
Zdravím vás, pane Bilbo.
-Neměl byste tu být. -Co tím myslíte?
Protože jste předpokládaný nebožtík.
Nejsem nebožtík.
Předpokládaný ani žádný jiný.
Nejsem si jistý jestli je to možné, pane Bilbo.
21. Nabídne někdo 21? Dá někdo 21?
V DRAŽBĚ
Prodáno paní Bulvové, aby si měl Cvalimír na co dávat nohy.
Kdo by měl zájem o tuto věc?
Není to žádná trpasličí napodobenina.
Dost!
Dost! Došlo k omylu!
-Kdo jste? -Jak to myslíte?
Moc dobře víte, kdo jsem, Lobélie Pytlíková ze Sáčkova.
Tohle je můj domov a tohle jsou mé lžičky, děkuji pěkně.
To je nanejvýš neobvyklé, od zmizení uplynulo víc než 13 měsíců.
Pokud jste doopravdy Bilbo Pytlík a nejste nebožtík.
můžete to nějak dokázat?
Co?
Postačí nějaký dokument s vaším jménem.
Dobrá, tak dobrá.
Smlouva o zaměstnání jakožto lup...
Na tom nezáleží.
Tady, můj podpis.
Zdá se, že je vše v pořádku,.
Ano, není pochyb.
Kdo je ten člověk, kterému jste se zavázal službou?
Thorin Pavéza?
To...
To byl můj přítel.
Děkuji, nechci!
Nestojíme o další návštěvníky, gratulanty ani vzdálené příbuzné.
Ani o staré přátele?
Gandalf?
-Bilbo Pytlík. -Můj milý Gandalfe!
Rád vás vidím. Tak je vám sto jedenáct let. Kdo by to do vás řekl?
Pojďte dál!
Vítám vás, vítám vás.
Překlad: xtomas252 & johnny.ka
Z oblohy jsem vidět mizet světlo,
ve větru něco tiše hleslo,
jak sněhové vločky padají
na mé padlé bratry,
tak řeknu své poslední sbohem.
Rychle se smráká,
tak končí tento den,
cesta mě volá
a já se musím vydat ven.
Přes kopec a pod stromem,
skrze země, kde světlo nikdy nesvítí,
podél stříbrných říček,
které splývají s mořem.
Pod mrakem, pod hvězdami,
na sněhu za jednoho zimního jitra
konečně zabočím na cesty,
které mě dovedou domů.
A kam mě ta cesta dovede,
to nedokážu říct,
došli jsme až sem a nyní přišel den,
kdy si řekneme sbohem.
Viděl jsem už mnoho míst,
zažil jsem už mnohé smutky,
ale nelituju a ani nezapomenu
všechny ty, kteří po té cestě kráčeli se mnou.
Rychle se smráká,
tak končí tento den,
cesta mě volá
a já se musím vydat ven.
Přes kopec a pod stromem,
skrze země, kde světlo nikdy nesvítí,
podél stříbrných říček,
které splývají s mořem.
Tyto vzpomínky si budu opatrovat
a s vaším požehnáním vyrazím,
konečně zabočím na cesty,
které mě dovedou domů.
A kam mě ta cesta dovede,
to nedokážu říct,
došli jsme až sem a nyní přišel den,
kdy si řekneme sbohem.
Se všemi se s vámi
s hlubokou láskou loučím.
cwzone.cz