Sync: Sattan
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team
Ei bine, tatăl meu era fermier.
Ca toată lumea pe atunci.
Desigur că nu a început astfel.
Computerul arată că ești la limită.
- Nu, mă descurc! - Traversezi atmosfera rarefiată.
- Îl închid, Cooper. - Nu!
- Am oprit totul. - Hei, pornește curentul!
Tată?
Îmi pare rău, Murph. Întoarce-te în pat.
Credeam că ești o fantomă.
- Nu există fantome, iubito. - Bunicul spune că poți să vezi fantome.
Asta pentru că bunicul este foarte aproape să fie el însuși una.
Întoarce-te în pat.
Ai visat despre prăbușire?
Mișcă-ți fundul înapoi în pat, Murph.
A murit grâul.
A fost afectat de filoxeră și a trebuit să-i dăm foc. Mai aveam porumbul.
Aveam acri întregi de porumb. Dar în cea mai mare parte, aveam praf.
Cred că nu pot să-l descriu. Era constant.
Era un vânt de praf constant.
Purtam fâșii subțiri de pânză...
uneori peste gură și nas, ca să mai respirăm atât de mult praf.
Când aranjam masa puneam întotdeauna farfuria cu fata în jos.
Pahare, căni, orice, le puneam invers.
- Grăbește-te. Murph, trebuie să plecăm. - Astăzi la ora 1, noi doi în hambar.
- Herbicide Resistance 101, da? - Da, dle.
Nu la masă, Murph!
Tată, poți să repari asta?
- Ce naiba ai făcut cu naveta mea? - Eu nu am făcut nimic.
- Lasă-mă să ghicesc. A fost stafia ta. - A căzut de pe raft.
- Deasemenea, a dărâmat și cărțile. - Nu există stafii, proasto.
- Hei. - Am căutat pe internet.
Se numește poltergeist.
- Tată, spune-i. - Ei bine, nu este foarte științific, Murph.
Ai spus că știință este ca să recunoaștem ceea ce nu știm.
Te-a prins aici.
Hei, începe să ai grijă de lucrurile noastre.
Coop.
În regulă, Murph, vrei să vorbim despre știință?
Nu-mi spune că îți e frică de niște stafii. Nu, trebuie să mergi mai departe.
Trebuie să înregistrezi faptele, să analizezi...
să explici faptele și să îți prezinți concluziile. S-a făcut?
- S-a făcut. - În regulă!
- O zi bună la scoală. - Așteaptă.
Este ședința părinti-profesori. Părinți, nu bunici.
Mai încetișor, turbo. Aia nu este o furtună de praf.
- Nelson își arde întreaga recoltă. - Filoxeră?
Au spus că este ultima recoltă de bame.
Trebuia să planteze porumb, ca noi ceilalți.
Să fii amabil cu dra Hanley.
- Este singură. - Ei bine, ce-ar trebui să însemne asta?
Repopularea Pământului. Începe să fii ca toți ceilalți, tinere.
Ce-ar fi să începi tu să-ți vezi de treburile tale, bătrânule?
Bine, Murph, pune în viteză a doua.
A treia.
Găsește viteza, proasto.
- Încearcă acolo! - Taci, Tom!
- Ce ai făcut, Murph? - Nu a făcut ea nimic.
- A explodat un cauciuc. - Legea lui Murphy.
Taci!
- Ia roata de rezervă, Tom. - Aia este roata de rezervă.
Adu trusa de pus petice.
Cum aș putea să îi pun petic aici?
O să trebuiască să te descurci. Nu o să fiu întotdeauna lângă tine să te ajut.
Ce se petrece, Murph?
De ce tu și cu mama mi-ați dat numele după ceva rău?
Nu, nu am făcut asta.
"Legea lui Murphy"?
Legea lui Murphy nu înseamnă că întotdeauna ceva rău o să se întâmple.
Înseamnă că orice se poate întâmpla se va întâmpla.
Și asta nu ne-a deranjat.
Treceți în mașină!
Treceți în mașină, să mergem.
Cum rămâne cu pana de cauciuc?
Da...
E o dronă a aviației indiene. Celulele ei solare ar putea alimenta o fermă întreagă.
Treci la volan, Tom.
Haide, haide, haide!
Ține asta îndreptată spre ea.
- Mai repede, Tom, o pierdem. - Da.
Direct spre ea.
Rămâi aproape. Așa, așa.
Foarte bine, Tom.
- Tată? - Aproape am terminat.
Nu te opri, nu te opri.
- Tată! - Tom!
Tu mi-ai spus să continui să conduc.
Ei bine, cred că asta răspunde la vechea întrebare
"Dacă ți-aș fi spus să te arunci cu mașina de pe o stâncă?".
- Am pierdut-o. - Nu, nu am pierdut-o!
Vrei să o manevrezi?
Să o facem să aterizeze chiar acolo, la marginea lacului.
Bravo!
De cât timp crezi că este în aer?
Controlul spațiului din Delhi a dispărut odată cu al nostru, acum zece ani.
Așadar zboară de zece ani?
- De ce a coborât atât de jos? - Nu știu.
Poate soarele i-a prăjit circuitele sau poate căuta ceva.
Ce?
Dă-mi ștergătorul mare al mașinii. Poate urmărește vreun semnal.
Nu știu.
Ce o să faci cu dronă?
O să îi dau o sarcină socială de făcut...
- Precum să conducă o combină. - Nu putem să o lăsăm?
Nu făcea rău nimănui.
Ascultă, chestiile astea trebuie să învețe să se adapteze, Murph, ca noi toți ceilalți.
- Cum facem? Veniți și voi? - Eu am ore.
Tipa asta trebuie să aștepte.
- Ce ai făcut? - O să-ți spun când intrăm acolo.
- Ei bine, o să mă supăr? - Nu pe mine.
Te rog, încearcă să nu te superi.
Hei, liniștește-te... rezolv eu asta.
- Ai întârziat, Coop. - Da, am avut pană de cauciuc.
Și cred că a trebuit să te oprești la magazinul de avioane de luptă asiatice.
Nu. De fapt, dle, aia este o dronă de supraveghere.
- Cu niște celule solare grozave. E indiană. - Stai jos.
Așadar, am primit rezultatele testului lui Tom.
- O să fie un fermier excelent. - Da, are un talent deosebit pentru asta.
Dar colegiul?
Ei bine, universitatea acceptă doar câțiva. Nu au resurse.
Eu îmi plătesc în continuare taxele. Unde se duc banii ăia? Nu mai există armate.
Ei bine, nu se duc la universitate.
Uite, Coop, trebuie să fii realist.
Îmi excluzi fiul din colegiu acum? Puștiul are 15 ani.
- Rezultatul lui Tom nu e suficient de bun. - Ce mărime ai la talie?
32, 33 lungimea interioară a tivului la pantaloni?
Nu sunt sigur că înțeleg unde vrei să ajungi cu asta.
Îmi spui că e nevoie de două cifre ca să-ți măsori fundul...
dar doar de una ca să măsori viitorul fiului meu?
Haide, ești un tip educat, Coop...
- Și un pilot antrenat. - Și un inginer.
În regulă, ei bine, acum, nu avem nevoie de mai mult ingineri.
Nu am rămas fără ecrane de televizor și fără avioane. Am rămas fără mâncare!
Lumea are nevoie de fermieri. Fermieri buni ca tine și ca Tom.
Fermieri fără educație.
Suntem o generație de administratori, Coop.
Lucrurile devin din ce în ce mai bune. Poate nepoții tăi vor putea să...
Am terminat aici, dle?
Nu. Dra Hanley este aici ca să vorbească despre Murph.
Murph este o fată grozavă, este foarte inteligentă.
Dar în ultima vreme a avut niște probleme.
A adus asta ca să o arate celorlalți elevi. Secțiunea aterizărilor pe lună.
Da, este unul dintre vechile mele manuale. Întotdeauna i-au plăcut fotografiile.
Este un manual federal vechi. Le-am înlocuit cu versiunile corectate.
Corectate?
În care se explică cum misiunile Apollo au fost trucate
ca să falimenteze Uniunea Sovietică.
Nu crezi că am aterizat pe Lună?
Cred că asta a fost o propagandă genială prin care sovieticii s-au falimentat singuri
direcționându-și resursele spre rachete și spre alte mașinării inutile.
Mașinării inutile?
Și dacă nu vrem să repetăm excesul și risipa secolului 20,
trebuie să ne învățăm copii despre această planetă. Nu povesti despre părăsirea ei.
Una dintre mașinăriile alea inutile pe care o construiau
se numea tomograf cu rezonantă magnetică.
Și dacă am mai fi avut o asemenea mașinărie, doctorii ar fi putut să găsească
chistul din creierul soției mele înainte să moară, în loc să-l găsească după.
Atunci ea ar fi fost cea care ar fi stat aici, ascultând asta, în locul meu...
Ceea ce ar fi fost un lucru bun, pentru că ea era întotdeauna cea calmă.
Îmi pare rău pentru soția ta, dle Cooper.
Dar Murph s-a bătut cu câteva dintre colegele ei...
din cauza chestiei neadevărate cu Apollo.
Așa că ne-am gândit că ar fi mai bine să te chemăm aici
să vedem ce idei ai putea avea în legătură cu comportamentul ei.
Da, știi ceva? Mâine seară este un meci.
Trece printr-o fază cu baseball-ul, joacă echipa ei preferată.
Or să fie dulciuri, sucuri...
Cred că o să o duc acolo.
- Cum a fost? - Am făcut să fii suspendată.
- Ce? - Cooper.
Sunt Cooper, spune.
Coop, combinele alea pe care le-ai modificat au luat-o razna.
Resetează comenzile.
Am făcut asta, dar ar trebui să vii să vezi.
Una câte una au plecat de pe câmp și au venit aici.
Interferează ceva cu busolă.
Magnetism. Sau așa ceva.
Nu e nimic special în legătură cu vreo anumită carte.
Am lucrat la asta, așa cum ai spus.
- Am numărat spatiile. - De ce?
În cazul în care stafia încearcă să comunice. Încerc codul Morse.
- Codul Morse? - Da. Puncte și linii. Este...
Știu ce este codul Morse, Murph.
Dar tot nu cred că raftul tău cu cărți încearcă să vorbească cu tine.
A trebuit să resetez fiecare busolă și GPS ca să înlătur anomalia.
- Care este anomalia? - Nu știu.
Dacă casa ar fi fost construită pe minereu magnetic,
am fi văzut asta prima dată când am pornit tractorul.
Am auzit că întâlnirea ta de la școala nu a decurs foarte bine.
Ai auzit? Parcă am uitat cine suntem, Donald.
Exploratori, pionieri, nu administratori.
Când eram copil, făceau ceva nou în fiecare zi.
Vreun dispozitiv sau o idee.
De parcă în fiecare zi era Crăciunul. Dar 6 miliarde de oameni...
Încearcă să-ți imaginezi asta.
Și fiecare dintre ei încearcă să aibă totul.
Lumea asta nu e foarte rea.
Iar Tom va fi în regulă. Tu ești cel al cărui loc nu este aici.
Te-ai născut cu 40 de ani prea târziu sau cu 40 de ani prea devreme.
Fiica mea știa asta. Dumnezeu s-o binecuvânteze.
Și copiii tăi știu asta, în special Murph.
Obișnuiam să ne uităm spre cer și să ne minunăm
de locul nostru între stele.
Acum doar ne uităm în jos,
și ne facem griji despre locul nostru din pământ.
Cooper, ai fost bun la ceva,
și nu ai avut șansa să faci ceva cu asta.
Îmi pare rău.
Nu te-ai fi așteptat ca pământul ăsta care îți dădea mâncarea...
să se întoarcă astfel împotriva ta și să te distrugă.
În aprilie, cred că era 15 aprilie.
Era ora 1:30 când chestia aia a coborât în canion.
În tinerețea mea avem jucători adevărați de baseball. Cine sunt golanii ăștia?
Ei bine, pe vremea mea, oamenii erau prea ocupați
să se lupte pentru mâncare în loc să joace baseball.
Popcornul la un meci de baseball este nenatural. Vreau un hot dog.
Cei de la scoală spun că o să îmi calci pe urme.
- Cred că este grozav. - Crezi că e grozav?
Tată, urăști munca la fermă. Bunicul a spus asta.
Bunicul a spus asta? Ascultă, tot ce contează e ce simți tu în legătură cu asta.
Mie îmi place ce faci. Îmi place ferma noastră.
Și o să fii foarte bun la asta.
Să plecăm de aici.
În regulă, e ceva neobișnuit. Bine, cu toții, să ne punem măștile.
- Tom, Murph? - Verificat.
Aveți măștile puse?
Murph, Tom, aveți geamurile închise?
Murph.
- Fantoma. - Ia-ți perna.
O să dormi cu Tom.
Nu este o fantomă.
Este gravitația.
Îl las pe Tom la scoală, apoi mă duc în oraș.
Vreți să faceți curat? Când terminați să vă rugați la asta.
Nu este codul Morse, Murph, este informație binară.
Gros este 1, subțire este 0.
Coordonate.
- Aici este. - Nu pot să pierd asta.
Murph, bunicul se va întoarce peste două ore.
Dar nu știi ce o să găsești.
Din cauza asta nu te pot lua cu mine.
Murph?
Bunicul o să vină în scurt timp acasă,
să-i spui că o să-l apelez la stația de emisie-recepție.
Iisuse! Ce faci?
Crezi că asta este amuzant?
Nu ai fi aici dacă nu eram eu.
Fă-te utilă.
Hei, Murph.
Murph.
Cred că aici este capătul drumului.
Nu ai adus cleștele de sârmă?
Bravo, fetița mea.
- Depărtează-te de gard. - Nu trage, nu trage. Nu sunt înarmat.
Fiica mea este în mașină.
Să nu-ți fie teamă.
- Cum ai găsit locul ăsta? - Unde este fiica mea?
Aveai coordonatele acestei baze însemnate pe harta ta.
De unde ai luat aceste coordonate?
- Unde este fiica mea?! - Nu mă face să te dobor din nou, stai jos!
Crezi că ești un pușcaș marin, amice?
Marina nu mai există. Și știi ceva?
Am soldați ca tine care îmi tund peluza.
Unde ai găsit coordonatele astea?
Dacă nu vrei să ajungi a doua mea mașină de tuns iarbă...
Nu, cred că o să te transform într-un aspirator.
Nu, nu o să faci asta.
TARS, înapoi, te rog.
Îți asumi un risc folosind foști roboți militari pentru pază.
Sunt vechi, iar unitățile lor de control sunt imprevizibile.
Asta a avut guvernul de dat.
- Cine ești? - Dr. Brand.
Am cunoscut odată un dr. Brand. Era profesor.
Ce te face să crezi că eu nu sunt?
Nu era nici pe departe atât de drăguț.
Te rog, dr. Brand, nu am nicio idee ce este asta.
Dar sunt speriat pentru fiica mea, și vreau să fie lângă mine.
Dacă faci asta, o să-ți spun tot ce vrei să știi.
Du-l pe director și pe fată în camera de conferințe.
Fiica ta este în regulă. Este un copil inteligent.
- Probabil că are o mamă inteligentă. - Este foarte evident că nu vrei vizitatori.
Ce-ar fi să ne lași de partea cealaltă a gardului tău, iar noi o să plecăm?
- Nu este atât de simplu. - Ei bine, cu siguranță că este.
Uite, nu știu nimic despre tine. Nu știu nimic despre locul ăsta.
Ba da, știi.
Tată!
Salut, Cooper.
Profesore Brand.
Explică-mi cum ai găsit această bază.
Am dat din greșeala peste ea. Căutam lucruri care pot fi recuperate...
Stai în cel mai bine păstrat secret din lume.
Nu vine nimeni din greșeală aici și nu iese nimeni din greșeală de aici.
Cooper, te rog, cooperează cu oamenii ăștia.
Uite, este dificil de explicat.
Am aflat aceste coordonate...
- Dintr-o anomalie. - Ce fel de anomalie?
Am ezitat să o numesc eveniment supranatural,
dar cu siguranță naibii nu a fost ceva științific.
Trebuie să fii exact, dle Cooper, chiar acum.
A fost gravitația.
Ce fel de anomalie gravitațională... ce a fost chestia aia?
Hei, mă bucur foarte mult că ești încântat în legătură cu gravitația, amice,
dar n-o să primești niciun răspuns de la noi până când nu o să primesc asigurări.
- Asigurări? - Da.
Precum că o să plecăm de aici și nu mă refer în portbagajul vreunei mașini.
- Nu știi cine suntem, Coop? - Nu, profesore, nu știu.
Îl cunoști pe tatăl meu, profesorul Brand. Noi suntem NAȘA.
- NAȘA. - NAȘA.
Aceeași NAȘĂ pentru care tu ai zburat.
Am auzit că v-au închis, dle, pentru că ați refuzat să aruncați bombe din stratosferă
asupra oamenilor flămânzi.
Când au realizat că uciderea altor oameni
nu era o soluție pe termen lung, au avut nevoie de noi din nou. În secret.
De ce în secret?
Pentru că opinia publică nu permitea să se cheltuie pentru explorarea spațiului.
Nu atunci când te chinui să pui mâncare pe masă.
Filoxera. Grâul, acum șapte ani.
Bame, anul acesta. Acum mai avem doar porumb.
Îl cultivăm mai mult decât am făcut-o vreodată.
Da, dar precum cartofii în Irlanda și grâul din praf...
porumbul va muri. În curând.
O să găsim o modalitate, dle profesor. Întotdeauna am făcut asta.
Conduși de credință de neclintit că Pământul este al nostru?
Ei bine, nu doar al nostru, nu.
Dar este căminul nostru.
Atmosfera Pământului conține 80% nitrogen.
Noi nici măcar nu respirăm nitrogen.
Filoxera da, și înflorește, iar aerul nostru are din ce în ce mai puțin oxigen.
Ultimii care vor flămânzi vor fi și primii care se vor sufoca.
Iar generația fiicei tale
va fi ultima care va supraviețui pe Pământ.
Murph este puțin obosită și se întreba dacă poate dormi puțin în biroul meu?
Da, mulțumesc.
Bine.
Acum trebuie să-mi spui, care e planul tău de a salva lumea?
Nu suntem destinați să salvăm lumea. Suntem destinați să o părăsim.
"Rangers".
Ultimele componente ale navei noastre din orbită.
"The Endurance". Expediția noastră finală.
Ați trimis oameni acolo în căutarea unui nou cămin?
- Misiunile Lazarus. - Sună vesel!
- Lazăr s-a întors din morți. - Sigur, dar mai întâi a trebuit să moară.
Nu există nicio planetă în sistemul nostru solar care ar putea susține viața,
iar cea mai apropiată stea este la peste 1.000 de ani depărtare.
Asta nici măcar de "inutil" nu se apropie.
Unde i-ați trimis?
Cooper, nu-ți pot spune mai mult decât dacă ești de acord să pilotezi această navă.
- Ești cel mai bun pilot pe care l-am avut. - Abia am părăsit stratosfera.
Echipa asta nu a părăsit simulatorul!
Avem nevoie de un pilot, iar asta este misiunea pentru care ai fost antrenat.
Ce, fără ca măcar să știu?
Acum o oră nici măcar nu știai că sunt în viață, și oricum plecați.
Nu aveam de ales. Dar ceva te-a trimis aici.
- Ei te-au ales. - Care "ei"?
- Cât timp o să fiu plecat? - Este greu de știut.
- Ani de zile. - Am copii, dle profesor.
Du-te acolo și salvează-i.
Care "ei"?
Am început să detectăm anomalii gravitaționale,
acum aproape 50 de ani.
În general mici distorsiuni în atmosfera superioară în instrumentelor noastre.
De fapt, cred că și tu ai întâlnit una.
Da, în atmosfera rarefiată.
Prăbușirea mea, ceva mi-a defectat controlul electronic.
Exact.
Dar dintre toate aceste anomalii, cea mai importantă este asta.
Lângă Saturn. O distorsiune în spațiu-timp.
- Aia este o gaură de vierme? - A apărut acum 48 de ani.
- Și unde duce? - Spre o altă galaxie.
O gaură de vierme nu este un fenomen natural.
- A pus-o cineva acolo. - "Ei"?
Oricine ar fi, se pare că au grijă de noi.
Acea gaură de vierme ne permite să călătorim spre alte stele.
A venit exact când aveam nevoie de asta.
Au pus lumile potențial locuibile la îndemâna noastră.
- De fapt, după sondele trimise, 12. - Ați trimis sonde prin gaura de vierme?
Am trimis oameni prin gaura de vierme, acum 10 ani.
Misiunile Lazarus.
12 lumi posibile, 12 navete "Ranger" lansate.
Care au dus cele mai curajoase ființe umane care au trăit vreodată.
Conduse de către remarcabilul dr. Mann.
Naveta de aterizare a fiecăruia avea cele necesare pentru a supraviețui timp de 2 ani.
Dar puteau folosi hibernarea pentru a mări acest timp,
făcând observații cu privire la viață timp de peste un deceniu.
Misiunea lor era de a își evalua lumea și dacă avea potențial,
puteau trimite un semnal, iar apoi să adoarmă pentru mult timp.
- Așteptând să fie salvați. - Și dacă lumea lor nu părea promițătoare?
De aici și curajul despre care se vorbea.
Nu aveați resurse pentru ale vizita pe toate 12?
Nu.
Informațiile transmise înapoi prin gaura de vierme sunt rudimentare.
Pinguri simple binare trimise anual
ne dau o idee despre care lumi au potențial. Un sistem pare promițător.
Unul singur este o șansă mică, nu-i așa?
Un sistem cu trei lumi potențiale?
Nu este o șansă mică.
Bine. Așadar, dacă găsim un cămin...
- Ce se întâmplă în continuare? - Aici este șansa mică.
Avem planul A și planul B.
Ai observat ceva ciudat în camera de lansare?
Întreaga clădire este o centrifugă.
- Un fel de vehicul? O stație spațială? - Ambele. Planul A.
Cum o ridici de pe sol?
Prima anomalie gravitațională a schimbat totul.
Brusc am știut că este posibil controlul gravitației.
Așa că am început să lucrez la o teorie și am început...
- Să construim această stație. - Dar nu ai găsit încă răspunsul.
Din cauza asta există planul B.
Problema este gravitația.
Cum să transporți o cantitate enormă de viața de pe planetă?
Există o singură cale. Planul B. "Bomba de populație".
Peste 5.000 de ovule fertilizate care cântăresc mai puțin de 900 de kilograme.
Cum le crești?
Cu echipamentul de la bord le-am incubat pe primele 10.
După asta creșterea devine exponențiala.
Apoi, peste 30 de ani, am putea avea o colonie de sute.
Singura dificultate cu colonizarea este diversitatea genetică.
Asta o să rezolva problema.
Da, dar cum rămâne cu cei de aici? Pur și simplu o să renunțați la ei?
- Copiii mei? - Din cauza ăsta planul A este mai amuzant.
- Cât de departe ai ajuns? - Aproape am terminat.
Îmi ceri să renunț la tot... pentru un "aproape".
Îți cer să ai încredere în mine.
Găsește-ne un nou cămin.
Și până când o să te întorci, o să rezolv problema gravitației.
Îți dau cuvântul meu de onoare.
Pleacă!
- Murph. - Pleacă. Dacă pleci, pleacă!
Lumea asta nu ți-a fost niciodată îndeajuns, nu-i așa, Cooper?
De ce, pentru că simt că m-am născut să mă duc acolo în spațiu?
Și pentru că mă încântă?
- Nu, nu înseamnă că e greșit. - Ar putea să însemne.
Nu crede în lucrul corect făcut din motivul greșit.
- "De ce"-ul lucrurilor, asta este baza. - Și baza este solidă.
Noi fermierii, stăm aici în fiecare an când nu cade ploaia spunem:
"Anul următor".
Ei bine, anul următor nu o să ne salveze, și nici următorul.
Lumea asta este o comoară, Donald, dar ne spune să plecăm de multă vreme.
Omenirea s-a născut pe Pământ, dar nu a fost menită să moară aici.
Tom o să fie în regulă, dar trebuie să o împaci pe Murph.
Așa o să fac.
Fără să faci promisiuni pe care știi că nu le poți îndeplini.
Murph, trebuie să vorbești cu mine.
Trebuie să îndrept asta înainte să plec.
Atunci nu o să îndrept asta, ca să trebuiască să rămâi.
După ce v-ați născut voi, mama voastră mi-a spus ceva ce nu am înțeles niciodată.
A spus: "Acum, suntem aici...
ca să fim amintiri pentru copiii noștri."
Cred că acum înțeleg ce a vrut să spună.
Odată ce ești părinte, ești stafia viitorului copilului tău.
Ai spus că nu există stafiile.
Așa este, Murph.
Uită-te la mine.
Nu pot să fiu stafia ta acum.
Trebuie să exist.
Ei m-au ales.
Murph, ei m-au ales. Ai văzut asta. Tu ești cea care m-a condus la ei.
Exact din cauza asta nu poți să pleci!
Am descifrat mesajul. Un singur cuvânt. Știi care este?
- Murph... - "Stai".
- Scrie "staii", tată. - Murph.
Nu mă crezi! Uită-te la cărți. Uite aici, scrie "stai".
- De ce nu mă asculți? Scrie "stai"! - O să mă întorc.
Când?
Unul pentru tine, unul pentru mine.
Când o să fiu în navetă, în hiper-somn,
sau o să călătoresc cu viteza luminii,
sau o să fiu lângă o gaură neagră,
pentru mine timpul o să se schimbe.
O să curgă mai încet.
Așa că, atunci când o să ne întoarcem...
- O să le comparăm. - Timpul va curge diferit pentru noi?
Da.
Poate că atunci când o să mă întorc, noi o să avem aceeași vârstă.
Noi doi. Ce?
Imaginează-ți asta!
- Murph. - Nu știi când o să te întorci!
- Nu ai nicio idee! - Murph.
Murph, nu mă face... nu mă face să plec așa. Murph!
Nu mă face să plec așa, Murph!
Hei... te iubesc.
Pentru totdeauna. M-ai auzit? Te iubesc pentru totdeauna.
Și o să mă întorc.
O să mă întorc.
- Cum a fost? - Bine.
Bine.
- Te iubesc, Tom. - Să ai un zbor în siguranță, bine?
Da. Ai grijă de casă pentru mine, bine?
Bine?
Hei, pot să-ți folosesc camioneta cât o să fii plecat?
Te referi la camioneta ta?
O să mă asigur să o aducă înapoi.
Ai grijă de copiii mei, Donald.
Pornim motoarele principale. În 10 secunde.
- Tată! Tată! - 9.
- 8, 7. - Tată!
6, 5. Motoarele principale au fost pornite.
4, 3, 2, 1.
Aprinderea rachetei purtătoare și...
Toate motoarele arată bine. Începem manevrele pentru intrarea în orbită.
Pregătește-te pentru etapa unu a separării.
Etapa unu.
Am atins mach 1.
Este toată lumea în regulă? Sunt mulți sclavi pentru colonia mea de roboți?
I-au pus un reglaj de umor să se încadreze mai bine în unitatea asta.
- El crede că ne relaxează. - Un robot gigantic sarcastic!
Ce idee grozavă!
Am un bec de avertizare pe care îl pot folosi când glumesc, dacă vrei.
Nu este nevoie, nu.
Da, poți să-l folosești să-ți găsești drumul înapoi la navă, după ce te arunc prin sas.
Care este reglajul tău de umor, TARS?
- 100%. - Să-l reducem la 75%, te rog.
Etapa a doua a separării.
- Toate comenzile pe modul manual. - Trecem pe modul manual.
- Dezactivați sondele de căldură 1, 2 și 3. - Verificat.
- Preiau controlul. - Îți este predat.
ABF verificare. Terminat.
Activez celulele care alimentează propulsoarele auxiliare din spate 1, 2, 3.
100%.
Este dificil să părăsești totul. Copiii mei...
- Tatăl tău. - O să ne petrecem mult timp împreună.
- Ar trebui să învățăm să vorbim. - Și când să n-o facem.
- Eram sinceră doar. - Nu trebuie să fii atât de sinceră.
- TARS, care e procentul tău de sinceritate? - 90%.
90%?
O sinceritate completă nu este întotdeauna cea mai diplomatică
și nici cea mai în siguranță formă de comunicare cu ființele emoționale.
Bine.
Rămânem la 90%, dr. Brand.
Ne apropiem de "Endurance". În 12 minute.
Bine, preiau controlul.
Ne apropiem de portul modulului, 500 de metri.
Urmezi tu, Doyle.
Încetișor, Doyle. Încetișor.
- Nu este bine. - Du-ne acasă.
- Ținta este fixată. - Ținta este fixată.
- Bravo.
Bine, puneți-vă căștile.
Ai făcut o treabă bună.
Ușa nu se alimentează. Nu contează!
- Cooper, ar trebui să ai controlul. - Am controlul.
Comunicarea cu modulul este activată.
Este inițiată.
- Suntem pregătiți să ne învârtim? - O secundă.
- Salut, CASE. - Salut, TARS.
- Bine, suntem pregătiți. - În regulă, să facem asta.
Rotație 30%.
G1.
Cum este gravitația pentru voi acolo?
- Romilly, hei, ești în regulă? - Da.
Ești în regulă?
Da, am nevoie doar de un minut.
Bine, cred că avem niște dramamină în pădurile de hibernare, mă duc să o aduc.
- Mă duc la crio-paturi. Vin într-o secundă. - Hei, Brand?
- Da? - Adu multă.
Amelia, rămâi în siguranță.
- Transmite-i salutările mele dr. Mann. - Așa o să fac, tată.
Traiectoria voastră arată bine. Am calculat, aveți doi ani până la Saturn.
Asta înseamnă multă dramamină.
Ai grijă de familia mea, vrei, dle?
O să te așteptăm să te întorci.
Puțin mai mari, mai înțelepți, dar fericiți să te vadă.
"Nu te duce de bunăvoie în acea noapte bună.
Vechea vreme ar trebui arsă și să aclami sfârșitul zilei.
Furie, furie împotriva sfârșitului luminii.
Deși oamenii înțelepți în pragul morții știu că întunericul este corect.
Pentru că cuvintele lor nu au atins lumina zilei.
Nu te duce de bunăvoie în acea noapte bună.
Furie, furie împotriva sfârșitului luminii."
Poftim pastilele.
- Suntem foarte singuri. - Ne avem unii pe ceilalți.
Doctorului Mann i-a fost mai greu.
La ei mă refer.
Este o planetă perfectă și nu o să mai găsim una ca ea.
Nu, nu este ca și când ne-am căuta un alt apartament.
Rasa umană va fi în derivă.
Disperată de o stâncă de care să se poată ține cât timp își trage respirația.
Noi trebuie să găsim stânca aia,
iar cele trei ținte ale noastre sunt la limita susținerii vieții umane.
Planeta Laurei Miller este prima. Laura a inițiat programul nostru biologic.
- A lui Wolf Edmunds este aici. - Spune-mi despre Edmunds.
Wolf e un fizician în fizică particulelor.
Are vreunul dintre ei familie?
Nu, fără legături. Tatăl meu a insistat.
Cu toții știau posibilitatea de a vedea o altă ființă umană din nou.
Sper că putem să-i surprindem pe cel puțin trei dintre ei.
- Dr. Mann? - Dr. Mann, ei bine, e remarcabil.
E cel mai bun dintre noi.
A inspirat alți oameni să-l urmeze în cea mai singuratică călătorie
din istoria umană.
Oameni de știință, exploratori. Asta îmi place.
Știi, acolo o să avem șanse foarte mici.
Moarte, dar nimic rău.
Nu crezi că natura poate fi rea?
Nu. Formidabilă, înspăimântătoare. Dar nu rea.
Este rău un leu pentru că sfâșie o gazelă?
Asta e tot ce luăm cu noi?
Da. Echipajul ăsta reprezintă ce are mai bun umanitatea.
- Chiar și eu? - Știi ceva? Am căzut de acord, 90%.
Să nu rămâi treaz.
Vin într-un minut.
Amintește-ți, Coop, îți irosești efectiv respirația.
Hei, TARS, să mai verificăm o dată traiectoria.
8 luni până la Marte. Orbita lui o să ne propulseze,
o să avem 14 luni până ajungem la Saturn. Nu s-a schimbat nimic în privința asta.
Lasă-mă să te întreb ceva.
- Dr. Brand și Edmunds... - De ce șoptești? Ei nu te pot auzi.
- Dr. Brand și Edmunds erau apropiați? - Nu am de unde să știu.
"Nu am de unde să știu" 90% sau 10%?
De asemenea, am un reglaj și de discreție, Cooper.
Dar nu și o fată de jucător de poker.
Hei, copii.
Tati este pe cale să adoarmă mult timp.
Așa că voiam să vă spun noutățile.
Pământul arată uimitor de aici de sus.
Nu poți să vezi praful.
Sper că o duceți grozav.
Știu că o să primiți mesajul ăsta.
Profesorul Brand m-a asigurat că o să-l primiți. Bine, în regulă, vă iubesc!
- El este? - Nu cred, Murph.
Tu trebuie să fii Donald.
- Bună, Murph. - De ce ești în camioneta tatălui meu?
A vrut să o aduc pentru fratele tău.
Ți-a trimis un mesaj.
Este foarte supărată pe el pentru că a plecat.
Dacă înregistrezi un mesaj, pot să i-l transmit lui Cooper.
Murph este foarte inteligentă. Poate ar trebui să o ajut.
Deja își face de râs profesorii.
Ei bine, poate ar trebui să vină să te facă și pe tine de râs.
- Unde sunt ei? - Se îndreaptă spre Marte.
Data următoare când o să ai vești de la Cooper, or să se apropie de Saturn.
Vor să repet patologia plantelor.
E nasol. Dar au spus că aș putea să încep agricultura avansată cu un an mai devreme.
Așa că... în regulă. Ei bine, trebuie să închid, tată.
Sper că ești în siguranță acolo sus.
Îmi pare rău, Coop, am rugat-o pe Murph să te salute.
Dar e la fel de încăpățânată ca tatăl ei. O să încerc din nou dată următoare.
Ești în regulă, Rom?
Asta mă termină, Cooper. Asta, asta.
Milimetri de aluminiu care ne protejează, apoi nimic.
Acolo afară, milioane de kilometri nu ne vor ucide.
Știi că unii dintre cei mai mari navigatori solitari din lume
nu știu să înoate? Nu știu să înoate și dacă cad peste bord s-a terminat.
Noi suntem exploratori, Rom.
Ăsta este vasul nostru. Asta de aici.
- Asta de aici este sonda? - Orbitează în jurul găurii de vierme.
Asta este gaura de vierme și de câte ori o ocolește
ar trebui să primim imagini din cealaltă parte a galaxiei îndepărtate.
- Ca și cum am întinde periscopul. - Exact.
Așadar, o să știm ce o să găsim în cealaltă parte, nu?
Din punct de vedere al navigației.
Prieteni, se pare că o să ne apropiem de gaură de vierme peste trei ore.
Hei, Coop, putem să oprim rotirea?
De ce?
Pentru că suntem suficient de aproape să o vedem.
Bine.
Uite-o! Uite-o, aia este gaura de vierme!
Spune-o, nu țipa, Rom. Este o sferă.
Desigur că este o sferă! Ce, credeai că este o gaură?
Nu. Doar că în toate ilustrațiile pe care le-am văzut...
Ilustrații... Lasă-mă să-ți arăt cum funcționează.
Să spunem că vrei să ajungi de aici, aici.
Dar este prea departe.
Așa că o gaură de vierme îndoaie spațiul așa, ca să poți...
să o iei pe scurtătură printr-o altă dimensiune.
Bine, așadar, ca să vezi asta, au modificat un spațiu tridimensional
în unul în două dimensiuni, care transformă o gaură de vierme în 2 dimensiuni...
Un cerc. Ce este un cerc în trei dimensiuni?
- O sferă. - Exact. O gaură sferică.
Dar cine a pus-o acolo? Cui trebuie să-i mulțumim?
Nu o să mulțumesc nimănui până când nu o să plecăm întregi de aici, Rom.
Este vreo șmecherie aici, Doyle?
Nu știe nimeni.
Ceilalți au supraviețuit, nu-i așa?
Cel puțin unii dintre ei.
Este toată lumea pregătită să ne luăm la revedere de la sistemul nostru solar?
De la galaxia noastră?
Pornim.
Comenzile nu funcționează aici. Îi traversăm masa.
Este un spațiu mai presus decât spațiul nostru în trei dimensiuni.
Tot ce poți face este să raportezi și să observi.
Ce este asta?
- Cred că sunt "Ei". - Distorsiune spațiu-timp?
Nu face asta. Nu face asta!
Ce a fost asta?
Prima strângere de mână.
Suntem...
Suntem aici.
- Am primit comunicările pierdute. - Cum?
Le-a captat sonda releu. Sunt ani de informații de bază, nicio surpriză.
Locul lui Miller a continuat să transmită că totul este în regulă,
la fel ca al doctorului Mann.
Locul lui Edmunds a încetat să mai transmită acum trei ani.
Defecțiune a transmițătorului?
Poate. Trimitea semnal că totul este în regulă până când s-a oprit.
Dar planeta lui Miller arată în continuare bine, nu-i așa?
Pentru că ne apropiem de ea rapid.
Dar este o complicație.
Planeta este mult mai aproape de Gargantua decât am crezut.
- Gargantua? - Așa îi spunem găurii negre.
Planetele lui Miller și a doctorului Mann orbitează în jurul ei.
- Iar planeta lui Miller este la orizont? - Ca o minge de baschet în jurul coșului.
O aterizare acolo ne duce periculos de aproape,
iar o gaură neagră atât de mare are o forță de atracție gravitațională uriașă.
Bine, aș putea să ocolesc în jurul acelei stele neutronice...
Nu, nu e vorba de asta, e vorba de timp. Gravitația de pe planeta aia
ne va încetini timpul drastic în comparație cu Pământul.
Cât de rău?
Ei bine, fiecare oră petrecută pe acea planetă
va însemna șapte ani pe Pământ.
- Iisuse. - Asta este relativitatea, oameni buni.
- Ei bine, nu putem ateriza acolo fără... - Cooper...
- Avem o misiune. - Da, Doyle, avem o misiune.
Iar misiunea noastră, planul A, este să găsim o planetă
care să fie căminul celor care chiar acum locuiesc pe Pământ.
Nu poți să te gândești doar la familia ta. Trebuie să gândești la scară mai mare, bine?
Mă gândesc la familia mea și la milioane de alte familii.
Bine, planul A nu funcționează dacă oamenii de pe Pământ mor până când reușim noi asta.
Nu, nu funcționează. Din cauza asta există și un plan B.
Bine. Cooper are dreptate. Trebuie să ne gândim la timp ca la o resursă,
exact precum oxigenul și mâncarea. Să aterizăm acolo jos o să ne coste.
Bine, uitați, datele primite de la dr. Mann sunt promițătoare,
dar ne vor trebui luni de zile să ajungem acolo, iar Edmunds e chiar și mai departe.
Miller nu a spus multe, dar ceea ce a spus este foarte promițător.
- Există apă, viață organică. - Nu găsești asta în fiecare zi.
Nu, nu găsești, și gândiți-vă la resursele, inclusiv timpul,
pe care o să le cheltuim încercând să ne întoarcem aici.
- Romilly. - Da.
Cât de departe de planeta lui Miller trebuie să fim că nu ni se modifice timpul?
Trebuie să fim după pisc.
Care-i aici, chiar lângă planeta lui Miller.
În regulă. Bine.
Aici este Gargantua, aici este planeta lui Miller.
În loc să ducem "Endurance" în orbită în jurul planetei lui Miller,
ceea ce va economisi combustibil, dar ne va face să pierdem foarte mult timp,
ce ar fi dacă am sta pe o orbită mai largă în jurul lui Gargantua,
paralelă cu planeta lui Miller,
în afara modificării timpului, aici. Apoi o să trimitem "Ranger" jos,
o luăm pe Miller, îi luăm probele luate, ne întoarcem, analizăm, dezbatem...
aterizăm, plecăm. Pierdem puțin combustibil, dar economisim foarte mult timp.
- Asta o să funcționeze. - Este bine.
Nu o să avem timp de prostii sau de discuții inutile acolo jos,
așa că TARS, cu siguranță ar trebui să rămâi aici.
CASE, tu o să vii cu mine. Toți ceilalți pot să rămână.
Dacă vorbim de vreo doi ani,
aș putea să folosesc timpul pentru a studia gravitația,
să fac observații din gaura de vierme. Asta este aur pentru profesorul Brand.
TARS, stabilește o orbită în jurul Gargantua,
economisește combustibilul, folosește la minim propulsoarele.
Asigură-te să rămânem în raza planetei lui Miller. Ai înțeles?
Eu nu te-aș lăsa în urmă, dr. Brand.
- Ești pregătit, CASE? - Da.
Nu vorbești prea mult, nu-i așa?
- TARS vorbește suficient pentru amândoi. - Ne detașam.
- Romilly, vezi datele acestor forte? - Incredibil.
Efectiv o inimă a întunericului.
Dacă am putea vedea steaua distrusă înăuntru,
singularitatea, am rezolva problema gravitației.
- Nu vedem nimic dinăuntru? - Nu scapă nimic acelui orizont.
Nici măcar lumina. Toate răspunsurile sunt acolo, doar că nu le putem vedea.
Acolo este planeta lui Miller.
La revedere "Ranger".
Viteza este prea mare pentru intrarea în atmosferă.
Nu ar trebui să folosim propulsoarele ca să încetinim?
Nu. O să folosesc aerodinamica lui "Ranger" ca să economisesc combustibil.
- Frânare aerodinamică? - Vrem să ajungem jos rapid, nu-i așa?
- De fapt vrem să ajungem întregi. - Așteaptă.
Brand, Doyle, pregătiți-vă.
Ar trebui să folosim frânarea aerodinamică.
Ține mâinile la vedere, CASE.
Singura dată când m-am prăbușit a fost când un robot
a încercat să-mi ușureze munca în momentul nepotrivit.
- O să ne omori. - Exact precum conducerea auto imprudentă.
- Mergem prea rapid. - Mă descurc.
- Să fiu pregătit pentru detașare? - Nu. Trebuie să simt aerul.
Începem.
Este doar apă!
- Căminul vieții. - 1.200 de metri.
- Avem locația transmițătorului ei? - Da, poți să manevrezi nava?
Trebuie să reduc viteza.
O să încerc să cobor în spirală, la semnal, toată lumea să se tină bine!
700.
La semnalul meu, CASE, la semnalul meu.
500 de metri.
Acum!
Foarte grațios.
Nu, dar foarte eficient.
Ce mai așteptați? Să mergem.
Haideți, haideți, haideți. O oră aici înseamnă șapte ani.
Să facem să conteze.
Pe aici.
Aproape 200 de metri.
- Gravitația ne pedepsește. - Ai zburat prea mult timp prin spațiu?
Are 130% din gravitația Pământului.
Haideți, haideți, haideți.
- Nu este nimic aici. - Ar trebui să fie chiar aici.
Dacă... semnalul vine de aici, atunci...
Transmițătorul ei.
- Rămășița din epavă. - Unde este restul?
Spre munți.
Aia nu sunt munți.
- Sunt valuri. - Ce?
Rahat. Rahat.
Ăla se depărtează de noi.
Avem nevoie de înregistrator.
Brand, Doyle, întoarceți-vă pe "Ranger", acum!
Nu plec fără datele ei.
Întoarce-te aici acum! Nu avem timp. Vine al doilea val!
Suntem în mijlocul intensificării valurilor.
L-am găsit.
Mișcă-ți chiar acum fundul pe "Ranger"!
- Brand! - Brand, întoarce-te aici, acum!
Cooper, pleacă. Cooper, pleacă! Nu pot să ajung. Pleacă!
CASE, du-te să o iei.
- Du-te! - Vino sus. Vino sus, Brand.
Du-te, du-te, du-te.
- Nu o să reușesc! - Ba o să reușești. O să reușești!
Haide, a luat-o CASE. A luat-o CASE! Întoarce-te aici, Doyle!
Haide!
Spre sas.
Haide, haide, haide.
Am preluat controlul manual din interiorul sasului!
Cooper, nu face asta! Cooper, nu face asta!
Cooper!
Motoarele sunt inundate! Trebuie să le opresc!
Rahat!
Nu!
- CASE, ce este în neregulă cu naveta? - Prea multă apă, așteaptă să se scurgă.
- La naiba! - Ți-am spus să mă părăsești.
- Iar eu ți-am spus să te miști înapoi aici! - De ce nu m-ai părăsit?!
Diferența este că unul dintre noi se gândea la misiune!
Tu te gândești doar să ajungi acasă!
- Am încercat să fac ce este corect! - Poți să-i spui asta lui Doyle?
- CASE, cât timp? - Între 45 de minute și o oră.
"Căminul vieții", nu?
- Cât o să ne coste asta, Brand? - Mult.
Decenii.
- Ce s-a întâmplat cu Miller? - Judecând după...
resturile navei, a fost distrusă de un val imediat după impact.
Cum naiba au rămas la un loc resturile navei după toți acești ani?
Din cauza diferenței de timp.
În timpul acestei planete,
ea a aterizat acum câteva ore...
Probabil a murit acum câteva minute.
Datele recepționate de Doyle au fost doar datele inițiale
care se repetau ca un ecou la nesfârșit.
Nu suntem pregătiți pentru asta.
Voi, cretinilor, aveți abilitați de supraviețuire
ca cele ale unei trupe de cercetași.
Ei bine, am ajuns atât de departe datorită creierelor noastre,
mai departe decât orice om în istorie.
Ei bine, nu suficient de departe. Iar acum suntem blocați aici
până când nu va mai fi nimeni pe Pământ care să fie salvat.
Cronometrez fiecare minut la fel ca tine, Cooper.
Există vreo posibilitate? Nu știu, poate vreo modalitate, nu știu...
Poate dacă am sări într-o gaură neagră să câștigăm înapoi câțiva ani?
- Nu da din cap! - Timpul este relativ, bine?
Se poate întinde și se poate comprima,
dar nu poate curge invers! Pur și simplu nu se poate!
Singurul lucru care se poate deplasa între dimensiuni, precum timpul, este gravitația.
Bine.
Ființele care ne-au adus aici,
comunică cu ajutorul gravitației, nu-i așa?
- Ar putea să vorbească cu noi din viitor? - Poate.
- Bine, dacă ei pot..? - Ei...
sunt ființe care trăiesc în cinci dimensiuni!
Pentru ei, timpul ar putea fi doar o altă dimensiune fizică.
Pentru ei, trecutul ar putea fi un canion în care pot coborî,
iar viitorul un munte pe care se pot urca. Dar pentru noi nu este așa, bine?!
Uite, Cooper, am stricat totul. Îmi pare rău.
Dar știai despre relativitate.
Brand.
Fiica mea are 10 ani.
Nu am putut să o învăț teoriile lui Einstein înainte să plec.
Nu ai putut să-i spui fiicei tale că pleci să salvezi lumea?
Nu.
Când devii părinte, un lucru devine foarte clar.
Că vrei să te asiguri că copilul tău să fie în siguranță,
iar asta exclude să îi spui unui copil de 10 ani că lumea se va sfârși.
Cooper?
- Cât mai durează cu motoarele, CASE? - Un minut sau două.
Ei bine, nu le avem! Puneți-vă căștile!
Brand, ești copilot. CASE, deviază oxigenul din cabină spre propulsoarele principale.
- O să-l aprindem! - Recepționat.
Depresurizez.
Au pornit motoarele!
- Salut, Rom! - Am așteptat ani de zile.
Câți ani? Câți ani?
Trebuie să fie 23 de ani, 4 luni și 8 zile.
Doyle?
Credeam că sunt pregătită... cunoșteam teoria...
realitatea este diferită.
Iar Miller?
Nu este nimic aici pentru noi.
- De ce nu ai dormit? - Am dormit de câteva ori.
Încetasem să cred că vă mai întoarceți.
Părea ceva în neregulă să îmi consum viața visând.
Am învățat ce am putut din gaura neagră,
dar nu am putut să-i trimit nimic tatălui tău.
- Primim, dar nu putem transmite. - Trăiește?
- Da. Da. - Da?
Avem înregistrate mesaje primite ani de zile.
Cooper.
Mesaje din intervalul ultimilor 23 de ani.
Rulează-le de la început.
Hei, tată, voiam să văd ce mai faci și să te salut.
Am terminat al doilea din scoală,
dra Carlin m-a dat în continuare note de "C",
m-a tras în jos, dar nu este rău locul doi.
A participat bunicul la ceremonie.
Tată, am cunoscut o altă fată.
Eu... cred cu adevărat că ea este aleasa.
Numele ei este Lois. Ea este, de aici.
Murphy a furat mașina bunicului,
a făcut accident, dar este în regulă.
Hei, tată. Uită-te la asta!
Ești bunic! Numele lui este Jesse.
Am vrut să-i pun numele Coop, dar Lois a spus că poate data următoare.
Iar Donald spune că are deja partea grozavă,
așa că nu o să-l numim așa.
Ia-ți la revedere de la bunicul.
La revedere, bunicule.
Îmi pare rău, a trecut ceva vreme.
Cu... Jesse și cu restul...
Bunicul a murit săptămâna trecută.
L-am înmormântat în spate, alături de mama...
și Jesse.
Acolo te-aș fi înmormântat și pe tine dacă te-ai fi întors.
Murph a fost la înmormântare.
Nu o mai vedem foarte des, dar a venit la înmormântare.
Știu a nu o să asculți asta.
Toate mesajele astea doar... plutesc în eter...
acolo în întuneric.
Lois spune că... trebuie să te uit.
Și...
Așadar...
Cred că... o să te uit.
Nu știu unde ești, tată.
Dar sper că ești liniștit. Și...
La revedere.
Hei, tată.
- Hei, Murph. - Nenorocitul naibii!
Nu ți-am lăsat niciodată un mesaj când încă răspundeai,
pentru că am fost foarte supărată pe tine că ai plecat.
Apoi când nu ai mai răspuns la mesaje,
am simțit că ar fi trebuit să trăiesc cu decizia asta și am făcut-o,
dar astăzi este ziua mea de naștere.
Și este o zi specială, pentru că tu mi-ai spus...
mi-ai spus odată că atunci când o să te întorci...
am putea să fim de aceeași vârstă.
Iar astăzi am vârsta pe care o aveai tu când ai plecat.
Așa că ar fi un moment foarte bun să te întorci!
Nu am vrut să deranjez,
doar că nu te-am mai văzut aici până acum.
Pentru că nu am mai fost aici până acum.
Eu vorbesc cu Amelia, tot timpul. Ajută.
- Mă bucur că ai început și tu. - Nu am început.
- Am avut doar ceva ce trebuia să spun. - Știu că ei sunt încă undeva acolo.
Știu.
Sunt foarte multe motive pentru care comunicațiile nu pot ajunge la ei.
Știu, dle profesor.
Nu știu de ce îmi este teamă mai mult.
Ei să nu se mai întoarcă niciodată, sau...
să se întoarcă și să aflăm că am eșuat.
- Atunci să reușim. - Așadar...
să ne întoarcem la a patra adaptare. Să o adaptăm prin niște domenii noi.
Cu tot respectul, dle profesor, am încercat asta de sute de ori.
Trebuie doar să funcționeze o singură dată, Murph.
Fiecare nit pe care îl pun, ar fi putut să fie un glonte.
Ne-am descurcat bine, în lumea de aici,
indiferent că rezolvăm sau nu ecuația, înainte să mor.
- Nu fi morbid, dle profesor. - Nu îmi este frică de moarte.
Sunt un fizician bătrân.
Îmi este frică de timp.
Timp...
Îți este frică de timp...
Ani de zile am încercat să rezolvăm ecuația fără să schimbăm...
- Prezumția de bază despre timp. - Și?
Ceea ce înseamnă că fiecare repetare este o încercare de a demonstra propria sa dovadă.
Este autorepetare... este absurd.
Numești munca mea de o viață absurdă, Murph?
Nu, spun că ai încercat să o termini cu o singură mână...
nu, cu două mâini legate la spate.
Și nu înțeleg de ce.
Sunt un om bătrân, Murph.
Putem să reluăm discuția asta altă dată?
Vreau să vorbesc cu fiica mea.
Mergând în univers,
trebuie să ne confruntăm cu realitatea călătoriilor interplanetare.
Trebuie să ajungem cu mult mai departe decât durata vieții noastre.
Trebuie să gândim nu ca indivizi,
ci ca specie.
"Nu te duce de bunăvoie în acea noapte bună."
TARS a ținut stația spațială "Endurance" unde am avut nevoie de ea,
dar călătoria a durat cu ani de zile mai mult decât am anticipat.
Nu mai avem combustibil să vizităm ambele noastre ținte,
așa că trebuie să alegem.
Dar cum?
Amândouă sunt promițătoare.
Datele lui Edmunds sunt mai bune,
dar dr. Mann este cel care transmite în continuare. Așa că...
Nu avem niciun motiv să bănuim că datele lui Edmunds nu ar fi bune.
Lumea lui are elementele de bază pentru susținerea vieții umane.
La fel și a doctorului Mann.
Cooper, ăsta este domeniul meu.
Și cred cu adevărat că planeta lui Edmund este cea mai promițătoare.
De ce?
Gargantua, din cauza asta. Uită-te la planeta lui Miller.
Hidrocarbonați, elemente organice, da. Dar nu și viața. Sterilă.
O să găsim același lucru pe planeta lui Mann.
Din cauza găurii negre?
Legea lui Murphy. Orice se poate întâmpla se va întâmpla.
Accidentele sunt prima fază a evoluției,
dar când orbitezi în jurul unei găuri negre, nu se pot întâmpla prea multe,
îi lipsesc asteroizii, cometele, alte evenimente care altfel ar putea interveni.
Trebuie să mergem mai departe.
Ai spus odată că dr. Mann a fost cel mai bun dintre noi.
Este remarcabil. Noi suntem aici doar datorită lui.
Și totuși, el este acolo la sol,
și trimite un mesaj foarte clar, prin care ne spune să mergem pe planeta lui.
Recunosc asta, dar datele de la Edmund sunt mai promițătoare.
Ar trebui să votăm.
Ei bine, dacă o să votăm, trebuie să știi ceva.
Brand, are dreptul să știe.
- Nu are nicio legătură cu asta. - Ce să aibă legătură?
- Este îndrăgostită de Wolf Edmunds. - Este adevărat?
Da.
Și asta mă face să vreau să-mi urmez sufletul.
Dar poate am petrecut prea mult timp încercând să rezolvăm asta cu o teorie.
- Ești om de știință, Brand. - Atunci ascultă-mă...
când spun că dragostea nu este ceva ce am inventat. Este...
observabilă, puternică.
- Trebuie să însemne ceva. - Dragostea are semnificație, da...
Utilitate socială, legături sociale, apariția copiilor...
Iubim oameni care au murit.
- Unde este utilitatea socială în asta? - Nu există.
Poate că înseamnă ceva mai mult, ceva ce noi nu putem...
să înțelegem încă.
Poate că este o probă, un...
artefact al unei dimensiuni superioare... pe care nu o putem percepe în mod conștient.
Sunt atrasă prin univers către cineva...
pe care nu l-am mai văzut de un deceniu. Care, știu, este probabil mort.
Dragostea este singurul lucru pe care suntem capabili
să-l percepem care transcede dimensiunile de timp și spațiu.
Poate ar trebui să avem încredere în asta,
chiar dacă nu o putem înțelege încă.
În regulă, Cooper...
Da!
Mică posibilitate de a-l vedea din nou pe Wolf mă încântă.
- Dar asta nu înseamnă că greșesc. - Sincer, Amelia...
ar putea însemna că greșești.
TARS, stabilește un curs spre planeta doctorului Mann.
O să pierdem din nou o treime. Anul următor...
Anul următor o să lucrez ferma lui Nelson și o să recuperez.
Ce s-a întâmplat cu Nelson?
Murph, pot să te servesc cu ceva? Mai vrei souffle?
Nu, sunt sătulă. Mulțumesc.
A fost delicios.
Mănâncă-ți gogoașa, te rog.
Rămâi peste noapte? Camera ta este exact cum ai lăsat-o. Este...
- Trebuie să mă întorc. - E acolo mașina de cusut, dar e suficient..
Trebuie să...
- Prea multe amintiri. - Ei bine, avem ceva pentru asta.
Praf.
Lois, am un prieten care ar putea...
să îl consulte la plămâni.
- Amelia, îmi pare rău. - Ai fost doar obiectiv.
Asta dacă nu mă pedepsești pentru că am dat-o în bară pe planeta lui Miller.
Nu, nu a fost o decizie personală.
Ei bine, dacă te înșeli, ai de luat o decizie foarte personală.
Calculele tale privind combustibilul se bazează pe călătoria de întoarcere.
Dacă nu găsești condiții de viața pe planeta lui Mann va trebui să decizi
dacă te întorci acasă sau forțezi spre planeta lui Edmunds, cu planul B.
Fondarea unei colonii ne poate salva de la dispariție.
Este posibil să trebuiască să decizi între a-ți vedea din nou copiii
și viitorul rasei umane.
Am încredere că vei fi și atunci obiectiv.
A întrebat de tine de când și-a revenit.
Am încercat să luăm legătura cu tine.
- Murph? - Hei. Sunt aici, dle profesor.
Cred că am dezamăgit pe toată lumea.
Nu, ne-ai adus până aici. Suntem aproape.
O să termin eu ce ai început.
Bine. Bine, Murph.
Ai avut credință.
În toți acești ani, în toți acești ani,
ți-am cerut să ai credință.
Am vrut să crezi că tatăl tău...
o să se întoarcă.
Cred, dle profesor.
- Iartă-mă, Murph. - Nu am ce să iert.
Te-am mințit, Murph,
te-am mințit.
Nu este nevoie să se întoarcă.
Nu putem să fim ajutați.
Dar planul A? Toate astea?
Toți oamenii ăștia. Și ecuația?
Tatăl meu știa?
M-a părăsit?
"Nu te duce...
de bunăvoie..."
Nu. Nu!
Nu poți să mori. Nu!
Dr. Brand, îmi pare rău să-ți spun că tatăl tău a murit astăzi.
Nu a simțiți nicio durere. A fost împăcat.
Îmi pare foarte rău pentru pierderea suferită.
Brand, știai?
Ți-a spus, nu-i așa?
Ai știut?
Totul a fost o înșelăciune.
Ne-ați lăsat aici...
Să ne sufocăm.
Să flămânzim.
Un nor înghețat.
Este în regulă.
Rugați-vă să nu știți niciodată
cât de bine poate fi să vezi o altă fată.
De la început nu am avut mari speranțe. După atât de mult timp nu mai aveam niciuna.
Proviziile mele au fost terminate complet.
Ultima dată când m-am dus la culcare nici nu am mai setat o dată de trezire.
Efectiv m-ați ridicat din morți.
Lazarus.
- Dar ceilalți? - Mă tem că ești singurul, dle.
Până acum, desigur.
Nu. În situația noastră actuală
avem foarte mici șanse să-i salvăm pe alții.
Dr. Mann.
Doctore Mann, spune-ne despre lumea ta.
Lumea noastră, sperăm...
Lumea noastră e rece, cu foarte mult relief,
dar netăgăduit de frumoasă.
Ziua are 67 de ore lungi și reci.
Noaptea are 67 de ore mult mai friguroase.
Gravitația este foarte plăcută, 80% din gravitația Pământului.
Aici sus, unde am aterizat eu, apa este alcalină.
Iar aerul are prea mult amoniac în el ca să poți respira mai mult de câteva minute.
Dar jos, la suprafață... există o suprafață...
clorul se disipă, amoniacul formează hidrocarburi cristaline.
Aer respirabil pentru formele de viața organice.
Este posibil să susțină chiar viața.
Am putea să împărțim această lume.
Aceste înregistrări sunt de la suprafața planetei?
- În decursul anilor an lansat multe sonde. - Cât de departe ai explorat?
Am reușit să fac câteva expediții majore, dar cu oxigenul limitat,
KIPP, de acolo, a fost cel care a mers cel mai mult.
Ce s-a întâmplat cu el, dle?
Degenerare. A identificat greșit primele substanțe organice
pe care le-am găsit în cristalele de amoniac.
Ne-am chinuit o perioadă, dar...
În cele din urmă l-am dezactivat,
și i-am folosit sursa de energie ca să continui misiunea.
M-am gândit că sunt singur încă dinainte să-l dezactivez.
Vrei să mă uit la el?
Nu, nu. Are nevoie de un om.
Dr. Brand, CASE retransmite un mesaj pentru tine de pe nava spațială.
Bine, mă duc imediat. Scuzați-mă.
Doctore Brand, îmi pare rău să-ți spun că tatăl tău a murit astăzi.
Nu a simțiți nicio durere. A fost împăcat.
Îmi pare rău pentru pierderea suferită.
Este Murph? Ea... a crescut!
Brand, știai?
Ți-a spus, nu-i așa?
Știai?
Totul a fost o înșelăciune. Ne-ați lăsat aici...
Să ne sufocăm.
Să flămânzim.
Știa și tatăl meu?
Tată!
Vreau doar să știu, m-ai lăsat aici să mor?
Trebuie să știu!
Cooper...
Tatăl meu și-a dedicat întreaga viață planului A.
Nu am nicio idee despre ce vorbește.
Eu știu despre ce vorbește.
Ce, nu spera să salveze oamenii de pe Pământ?
Nu.
Dar a încercat să rezolve ecuația gravitații timp de 40 de ani.
Amelia, tatăl tău a rezolvat ecuația încă dinainte să plec eu.
Atunci de ce nu a folosit-o?
Ecuația nu putea reconcilia relativitatea cu mecanica cuantică.
- Este nevoie de mai mult. - Mai mult? Mai mult ce?
Mai multe informații. Trebuie să poți vedea într-o gaură neagră.
Legile naturii interzic o singularitate gravitațională în afara unei găuri negre.
Romilly, este adevărat?
Dacă gaura neagră este o scoică, atunci singularitatea este perla dinăuntru.
Gravitația este atât de puternică, încât întotdeauna este ascunsă în întuneric,
dincolo de linia orizontului.
Din cauza asta o numim "gaură neagră".
Bine... dar dacă vedem dincolo de linia orizontului?
Nu putem, Cooper. Unele lucruri nu trebuie să fie cunoscute.
Tatăl tău a trebuit să găsească o altă modalitate
să salveze rasa umană de la dispariție.
- Planul B, o colonie. - Dar de ce nu a spus oamenilor?
De ce ne-a ascuns asta?
Pentru că știa cât de greu ar fi să îi facem pe oameni
să lucreze împreună să salveze speciile, în loc să se salveze pe ei înșiși.
Sau pe copiii lor.
Pe naiba!
Nu ai fi venit aici decât dacă ai fi crezut că o să-i salvezi.
Evoluția trebuia totuși să transceadă această simplă barieră.
Putem ține foarte mult, dezinteresat, la cei pe care-i cunoaștem.
Dar această empatie foarte rar depășește cât vedem cu ochii.
Dar minciuna?
- Minciuna asta monstruoasă? - De neiertat.
El știa asta. Era pregătit să-și distrugă propria umanitate.
Pentru a salva speciile, a făcut un sacrificiu incredibil.
Nu! Nu, este făcut un sacrificiu incredibil,
de către oamenii de pe Pământ care or să moară!
Datorită arogantei lui, a declarat cazul lor ca fiind fără speranță.
Îmi pare rău, Cooper, cazul lor este fără speranță.
- Nu. Nu. - Noi suntem viitorul.
Cooper.
Cooper, ce pot să fac?
Lasă-mă să merg acasă.
Ești sigură 100%?
Soluția lui era corectă. O avea de ani de zile.
Nu e bună de nimic?
Este jumătate de răspuns.
Bine, cum găsești cealaltă jumătate?
Acolo, în gaura neagră. Dar blocați aici pe Pământ...
Da?
Nu sunt sigur că se poate.
Dumnezeule, împachetează și pleacă.
- Ce spera să găsească? - Supraviețuirea.
La naiba!
Murph, oamenii nu au dreptul să știe?
Panică nu o să ajute. Trebuie să lucrăm în continuare, la fel ca întotdeauna.
Da, asta nu este exact ceea ce profesorul Brand manipula...
Brand a renunțat la omenire. Eu încerc în continuare să rezolv asta.
Așadar, ai vreo idee?
Un sentiment.
Ți-am povestit despre stafia mea.
Tata credea că îi spun stafie pentru că îmi era frică de ea.
Dar nu mi-a fost niciodată frică de ea.
I-am spus stafie pentru că părea...
a fi o persoană,
care încerca să-mi spună ceva.
Dacă există un răspuns aici pe Pământ, acolo este,
cumva în acea cameră. Așa că trebuie să-l găsesc.
Nu mai avem timp.
Dar tuburile de oxigen auxiliare?
Pot să rămână, CASE. Oricum o să dorm cea mai mare parte a drumului.
- Hei, Coop. - Da?
Am o sugestie pentru călătoria ta de întoarcere.
Care?
Aruncă o ultimă privire la gaura neagră.
- Mă duc acasă, Rom. - Da, știu.
Nu o să pierzi deloc timp. Este o șansă pentru oamenii de pe Pământ.
Vorbește-mi.
Gargantua este o gaură neagră veche care se rotește.
- Numim asta o singularitate "blândă". - Blândă?
Nu sunt deloc "blânde". Dar gravitația mareică este atât de rapidă
încât ceva care traversează orizontul rapid ar putea supraviețui.
O sondă.
Ce se întâmplă după ce o traversează?
După orizont este un mister complet.
Așa că, de ce n-ar fi o modalitate ca sonda
să poată înregistra singularitatea și să transmită informațiile?
Dacă el este echipat să transmită fiecare formă de energie care pulsează.
- Când sonda a devenit "El", dle profesor? - TARS este candidatul ideal.
I-am spus deja ce să caute.
O să am nevoie de vechiul transmițător optic al lui KIPP, Cooper.
O să faci asta pentru noi?
Înainte să devii lacrimogen, încearcă să-ți amintești că, fiind robot...
- Trebuie să fac orice spui. - Luminița ta de avertizare clipește.
Nu glumesc!
O să am nevoie de TARS să extragă și să adapteze unele componente din KIPP.
Ei bine, nu vreau să-i strice funcția de arhivare.
Eu o să supervizez.
Bine.
Dr. Mann, trebuie să găsim 3 locuri sigure.
Unul pentru laboratorul lui Brand și două pentru habitat.
Odată ce aterizează modulele nu vrei să le muți.
Ei bine, pot să te duc la locurile sondelor, dar nu cred că...
aceste condiții se vor menține. Cred că ar trebui să așteptăm.
CASE se întoarce cu restul echipamentului de distilat.
Aș vrea să asigur aceste locații până la lăsarea întunericului.
Ei bine, aceste rafale de vânt de obicei se opresc.
Bine, atunci.
Dar o să-ți trebuiască un transmițător la distantă lungă.
- Îl am. - Este încărcat?
- Da. - Urmează-mă.
- TARS, 72 ore, da? - Am înțeles, Cooper.
Brand mi-a spus de ce simți că trebuie să te întorci.
Dar ar fi o neglijentă din partea mea dacă nu ți-aș spune că unei misiuni
ca a noastre i-ar prinde bine un inginer în plus.
Mai bine ai încetini, turbo.
- Siguranța pe primul loc, CASE, nu uita. - Siguranța pe primul loc, Cooper.
Trebuie să-ți spun, doctore Mann, sunt onorat să particip la asta.
Dar odată ce înființam bază și asigurăm acele module,
munca mea s-a terminat aici. Mă duc acasă.
Ai familie.
Dar fără familie, pot să te asigur de asta,
dorul de a fi cu alți oameni este foarte puternic.
Această emoție este fundația a ceea ce ne face oameni.
Nu trebuie neglijată.
- De cât timp tușești? - De ceva vreme.
Mama mă lasă să mă joc aici înăuntru.
Nu ți-am atins lucrurile.
Fă încetișor asta.
Știi de ce nu am putut trimite roboți în misiunea asta, nu-i așa, Cooper?
Un robot nu improvizează bine, pentru că nu-i poți programa frica de moarte.
Instinctul nostru de supraviețuire este singura noastră sursă grozavă de inspirație.
Tu, de exemplu...
Un tată cu un instinct de supraviețuire care se extinde asupra copiilor tăi.
Ce ne spun cercetările că o să fie ultimul lucru pe care o să-l vezi înainte să mori?
Copiii tăi. Fetele lor.
În momentul morții, mintea o să te forțeze mai puternic să supraviețuiești.
Pentru ei.
Hei, pariez că tu ești Coop. Stai aici pentru mine.
Este grav. Ei nu pot rămâne aici.
- Bine? - Da.
TARS, de ce durează atât de mult?
Dle profesor, nu reușesc să termin secvența de pornire.
Nu înțeleg.
Este amuzant.
Când am părăsit Pământul, credeam că sunt pregătit să mor.
Adevărul este că nu am fost niciodată,
având în vedere posibilitatea ca planeta mea să nu fie cea aleasă.
- Nimic nu iese așa cum ar trebui. - Să mergem.
Bine, hei, amice, de ce nu-mi arăți... o respirație profundă?
- Ce este asta? - Ce faci?!
Îmi pare rău, nu pot să te las să pleci cu nava aia.
O să avem nevoie de ea să ne terminăm misiunea.
Odată ce ceilalți or să realizeze că acest loc nu este propice.
Nu putem supraviețui aici.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Ei nu mai pot rămâne aici.
Trebuie să plecați, imediat. Hei, amice, lasă-mă să clarific ceva...
- Ai o responsabilitate. - Iisuse!
Coop, ia-i lucrurile, se duce acasă.
Tata nu te-a crescut să fii atât de prost, Tom!
Tata nu m-a crescut deloc. Bunicul a făcut-o, și este îngropat acolo în spate,
cu mama și cu Jesse.
Ai falsificat toate datele?
Da.
- Nu există nicio suprafață? - Nu.
Am încercat să-mi fac datoria, Cooper.
Dar am știut din ziua în care am venit aici că acest loc nu are nimic.
Și am rezistat tentației ani de zile.
Dar am știut că dacă apăs acel buton,
atunci... va veni cineva să mă salveze.
- Laș nenorocit! - Da.
Da.
Ascultă, dacă nu o să pleci tu, lasa-ți familia să plece.
Doar... salvează-ți familia.
Și să merg să locuiesc sub pământ? Cu tine? Să mă rog să vină tati să ne salveze?
Tata nu o să se întoarcă. Nu urma să se întoarcă niciodată.
De mine depinde!
O să îi salvezi pe toți pentru că nu a putut să facă tata astă?
Tata nici măcar nu a încercat!
Tata pur și simplu ne-a abandonat!
- Ne-a lăsat aici să murim. - Nu o să vină nimeni cu tine.
O să aștepți să îți moară și următorul copil?
Ieși și să nu te mai întorci!
Poți să-mi păstrezi lucrurile.
Încetează!
Nu. Nu!
Dr. Mann, sunt șanse 50% să te omori.
Astea sunt cele mai mari șanse pe care le-am avut de ani de zile!
Nu mă judeca, Cooper. Tu nu ai fost pus la încercare ca mine.
Puțin oameni au fost.
Ai încercat cât ai putut, Murph.
Îl simți?
Instinctul de supraviețuire.
Asta m-a condus. Asta ne conduce pe toți și asta o să ne salveze.
Pentru că vreau să fac să ne salvăm toți. Pentru tine, Cooper.
Îmi pare rău, nu pot... nu pot să te văd cum treci prin asta. Îmi pare rău.
Credeam că pot, dar nu pot.
Sunt aici, sunt aici pentru tine.
Ascultă-mi vocea, Cooper, sunt chiar aici.
Nu ești singur.
Îți vezi copiii?
Este în regulă. Ei sunt chiar acolo cu tine.
Ți-a spus profesorul Brand acel poem înainte să pleci?
Ți-l amintești?
"Nu te duce de bunăvoie în acea noapte bună.
Vechea vreme ar trebui arsă și să aclami sfârșitul zilei.
Furie, furie împotriva sfârșitului luminii."
- Ajutor! Ajutor! - Cooper?
- CASE! - Brand.
- Nu am aer. - Cooper!
- Cooper, vin. CASE! - L-am localizat.
- Pleacă, pleacă, pleacă! - Am plecat!
Cooper, venim. Rezistă acolo, nu vorbi.
Încearcă să respiri cât mai puțin posibil. Aproape am ajuns!
Există un protocol de securitate, dle.
Este nevoie ca un om să acceseze funcțiile.
Este al tău, dle.
Venim! Venim! Venim imediat.
Haide!
Mai repede! Mai repede! Mai repede!
Haide!
Rezistă! Haide!
Îl văd! Îl văd! În dreapta!
Cooper! Cooper! Sunt aici.
Ia asta!
Joey, adu cisterna!
Datele astea nu au nicio logică.
- Îmi pare rău. - Ce?
Mann a mințit!
Pleacă, pleacă.
Romilly!
Romilly, mă recepționezi? Romilly! Romilly!
Vă rog, nu aterizați!
- Romilly. - Romilly! Mă recepționezi?!
Rămâi de pază!
- Lois! - Ce s-a întâmplat cu precauțiile, CASE?
Siguranța înainte de toate, Cooper.
Romilly, Romilly mă recepționezi? Sunt Brand.
- Romilly! - Dr. Brand, Cooper, a fost o explozie.
În tabăra doctorului Mann.
TARS, TARS! În stânga.
Anunță-mă când TARS este la bord.
Romilly nu a supraviețuit.
- Nu am putut să-l salvez. - TARS este la bord.
Preiau eu de aici!
- Avem locația navetei "Ranger"? - Se deplasează spre orbită.
Dacă preia controlul acelei nave suntem morți.
- Ne părăsește? - Ne părăsește!
Duceți-vă jos. Așteptați lângă mașină.
Haideți. În spate!
Treceți în spate. Pe locurile din spate, acum!
Doctore Mann, răspunde, te rog! Doctore Mann, răspunde te rog!
Nu cunoaște procedura de andocare a stației spațiale "Endurance".
O cunoaște autopilotul.
- Nu de când l-a dezactivat TARS! - Frumos!
- Care e nivelul tău de încredere, TARS? - Se pare că mai mic decât al tău!
Nu încerca să andochezi. Repet, nu încerca să andochezi.
Răspunde te rog...
Secvența de autoandocare este blocată.
- Deblocheaz-o. - Neautorizat.
Nu încerca să andochezi. Repet, nu încerca să andochezi. Răspunde, te rog.
Ne deplasăm încet spre "Endurance".
Contact imperfect.
- Deblochează! - Sasul este blocat.
- S-a legat? - Imperfect.
Doctore Man, nu...
Dezactivată blocarea sasului.
Doctore Mann, nu deschide sasul.
Repet, nu deschide sasul. Dacă deschizi sasul, tubul se va depresuriza.
Ce se întâmplă dacă aruncă în aer tubul de andocare?
Nimic bun.
Bine, înapoi. Înapoi. Propulsoarele la maxim înapoi, CASE!
- Sunt la maximum. - Înapoi!
CASE, retransmite mesajul meu computerului de la bord
și fă-l să retransmită stare de urgentă.
Doctore Mann, nu deschide tubul de andocare.
- Repet, nu... - Brand?
Nu știu ce ți-a spus, dar eu preiau comanda stației spațiale "Endurance".
Apoi o să vorbim despre finalizarea misiunii.
Doctore Mann, ascultă-mă!
Nu este vorba despre viața mea sau a lui Cooper,
e vorba de întreaga umanitate.
Există un moment...
Nu este...
Dumnezeule.
Cooper, nu are rost să ne irosim combustibilul...
Analizează rotirea stației spațiale "Endurance".
- Cooper, ce faci? - Andochez.
Rotația stației spațiale este de 67,68 rpm.
Pregătește-te să echivalăm viteza cu retro propulsoarele.
Nu este posibil.
Nu, este necesar.
"Endurance" se îndreaptă spre stratosferă.
Nu are scut termic.
- CASE, ești pregătit? - Sunt pregătit.
Cooper, nu este timp pentru precauții.
CASE, dacă leșin, preia tu comanda.
TARS, pregătește-te să inițiezi mecanismul de andocare.
- "Endurance" începe să se încălzească. - Distanța 6 metri.
- Vreau 3 grade la dreapta, Cooper. - Distanța 3 metri.
Cooper, suntem aliniați!
Inițiază rotirea!
Haide, TARS!
- Ne-am legat, Cooper. - Încetinim rotația!
Încetișor.
Retro propulsoarele!
Pornim motoarele principale!
Să ieșim de pe orbită. Haide, scumpo!
Opresc motoarele principale.
Bine, am ieșit de pe orbită!
Bine. Următorul nostru truc...
Ar fi mai bine să fie bun. Ne îndreptăm spre atracția lui Gargantua.
- Rahat. CASE, preia comanda. - Recepționat.
Cooper, suntem atrași de Gargantua.
Să folosesc motoarele principale?
Nu, o să o lăsăm să ne atragă cât de mult putem!
- Spune-mi. - Am vești bune și vești rele, Cooper.
Da, la naiba cu asta, TARS! Spune-mi direct.
A pornit generatorul de rezervă, așa că sistemul este stabil. Sunt în regulă.
Bine. În regulă. Centrul de navigație este distrus complet.
Nu avem oxigen suficient să ajungem înapoi pe Pământ,
dar cred că putem ajunge la planeta lui Edmund.
Cum este cu combustibilul?
Nu este suficient. Dar am un plan.
Îi permitem lui Gargantua să ne atragă mai aproape de orizont,
și ca urmare a efectului de praștie...
o să fim lansați spre planeta lui Edmund.
Manual?
Pentru asta sunt aici. O să duc nava în interiorul orbitei critice.
Cum este cu modificarea timpului?
Niciunul dintre noi nu are timp să-și facă griji despre relativitate acum, dr. Brand.
Îmi pare rău, Cooper.
Odată ce o să prindem suficientă viteză în jurul lui Gargantua,
o să folosim modulul "Lander 1",
și naveta "Ranger 2" că rachete auxiliare
ca să ne împingă afară din gravitația găurii negre.
Legăturile cu "Lander" au fost distruse,
așa că va trebui să o controlăm manual.
Odată ce "Lander 1" este pregătit, TARS se va detașa
și va fi atras în gaura neagră.
De ce trebuie să se detașeze TARS?
Trebuie să aruncăm greutatea ca să scăpăm de gravitație.
A treia lege a lui Newton.
Singura modalitate prin care oamenii s-au gândit să ajungă undeva
este să lase ceva în urmă.
Cooper, nu-i poți cere lui TARS să facă asta pentru noi.
Este un robot...
așa că nu trebuie să-i ceri să facă nimic.
Cooper, ești un nemernic!
- Îmi pare rău, nu te-ai auzit. - Asta am intenționat, dr. Brand.
Este singura noastră șansă să salvăm oamenii de pe Pământ.
Dacă pot găsi o cale să transmit informațiile
pe care o să le găsesc înăuntru, poate că or să reușească să supraviețuiască.
Să sperăm că mai este cineva acolo de salvat.
Am atins viteza maximă.
Pregătiți-vă să aprindem propulsoarele ca să scăpăm gravitației.
Sunteți pregătiți?
- Suntem pregătiți. - Suntem pregătiți.
Aprinderea motorului principal în 3, 2, 1...
Acum!
Motoarele "Lander 1" la comanda mea.
3, 2, 1, acum!
Motoarele "Ranger 2" la comanda mea.
3, 2, 1, acum!
Această mică manevră o să ne coste 51 de ani!
Nu arăți prea rău pentru cineva care se apropie de 120 de ani!
"Lander 1", pregătește-te să te detașezi la comanda mea.
3, 2, 1, acum!
Mă detașez!
- La revedere, TARS! - La revedere, dr. Brand.
Ne vedem în lumea cealaltă, Coop.
Ne vedem acolo, șmechere!
În regulă, CASE. Un pilotaj neglijent frumos!
Am învățat de la maestru!
"Ranger 2", pregătește-te pentru detașare.
Ce?! Nu, nu! Cooper, Cooper, ce faci?!
Legea a treia a lui Newton. Trebuie să lași ceva în urmă!
Mi-ai spus că avem suficiente resurse pentru amândoi!
Am căzut de acord, Amelia, 90%.
Nu!
Mă detașez.
Bine, mă îndrept în jos.
Mă apropii de linia orizontului găurii negre.
În stânga, mult jos... să trec prin el.
Mă îndrept spre întuneric. Văd linia orizontului găurii negre.
Totul este întunecat.
TARS, mă auzi, totul este întunecat.
TARS, mă recepționezi? Terminat.
Bine, imagini... Interferențe.
Pierd controlul manșei.
Străfulgerări. Străfulgerări de lumină în întuneric.
Sunt turbulențe în gravitație.
Computerele se închid.
Forța gravitației mă face să pierd controlul manșei.
Murph! Murph, haide!
Murph!
Murph! Murph! Murph!
Murph!
Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu. Murph!
Nu, nu!
- Dacă vrei să pleci, pleacă! - Nu, nu.
Nu, nu pleca. Nu pleca, idiotule! Nu pleca!
Codul Morse, codul Morse, codul Morse.
"S".
"T".
"A".
Murph, nu avem timp pentru asta, haide!
"Stai"!
Haide, Murph. Murph, haide!
Ce scrie? Ce scrie? Ce scrie?
Scrie "Stai"!
Spune-i, Murph. Fă-l să rămână.
Fă-l... fă-l să rămână, Murph.
Stai.
Fă-l să rămână, Murph!
Nu mă lăsa să plec, Murph!
Nu... nu mă lasa să plec, Murph!
Nu, nu, nu, nu!
Tu erai!
Tu erai stafia mea!
- Cooper. Recepție, Cooper. - TARS?
Recepționat.
- Ai supraviețuit? - Undeva...
în cea de-a cincea lor dimensiune, ne-au salvat!
Da? Ei bine, cine naiba sunt "Ei"?
Și de ce ar vrea să ne ajute?
Nu știu, dar au construit acest spațiu tridimensional
în interiorul realității lor în cinci dimensiuni ca să poți să înțelegi asta.
Da, dar nu funcționează.
Ba funcționează. Ai văzut că aici timpul reprezintă o dimensiune fizică.
Ai dovedit că poți exercita o forță dincolo de spațiu-timp.
Gravitația...
- Să trimit un mesaj? - Afirmativ.
Gravitația...
poate traversa dimensiunile, inclusiv timpul...
Așa se pare.
Ai informațiile obținute din gaura neagră?
Recepționat, le am.
Le transmit pe lungimi de undă...
dar nu poate scăpa nicio transmisie de aici, Cooper.
Eu pot să fac asta, da.
Dar să transmiți asemenea informații complicate unui copil?
Nu este orice copil.
Haide, tată!
Murph, incendiul a fost stins! Haide!
Chiar dacă poți comunica informațiile,
nu va înțelege semnificația lor decât peste ani de zile!
Nu, înțeleg asta, TARS. Știu. Dar trebuie să ne gândim la ceva,
altfel oamenii de pe Pământ or să moară! Gândește, gândește, gândește!
Cooper, ei nu ne-au adus aici ca să schimbăm trecutul.
- Repetă. - Nu ne-au adus aici să schimbăm trecutul.
Nu, ei nu ne-au adus aici deloc.
Noi singuri am venit.
TARS, dă-mi coordonatele NAȘA, în cod binar.
În cod binar, recepționat, transform informațiile.
Nu este o stafie.
- Este gravitația. - Nu sunt gata încă, TARS?
Eu singur am venit aici!
Suntem aici ca să comunicăm cu lumea tridimensională!
Noi suntem puntea!
Credeam că ei m-au ales.
- Dar nu m-au ales pe mine, ci pe ea! - Pentru ce, Cooper?
Ca să salveze lumea!
Toate astea sunt dormitorul unei fetițe.
Fiecare moment este infinit de complex.
Ei au acces la timpul infinit și la spațiu,
dar nu sunt legați de nimic!
Ei nu pot găsi un anumit moment în timp. Nu pot comunica.
Din cauza asta sunt aici. Sunt aici ca să găsesc o cale să-i spun lui Murph...
- Așa cum am găsit acest moment. - Cum, Cooper?
Dragostea, TARS, dragostea!
Este exact cum a spus Brand, legătura mea cu Murph este cuantificabilă.
- Este cheia. - Ce trebuie să facem aici?
Să găsim o modalitate să-i spunem.
Ceasul!
Asta este!
Codează informațiile în mișcarea celei de-a două limbi.
TARS, transformă informațiile în codul Morse și citeste-mi-le.
Transform informațiile în codul Morse.
Cooper, dacă nu o să se mai întoarcă după ele?
O să se întoarcă. O să se întoarcă.
Murph, îi văd mașina! Vine, Murph!
- Bine, cobor. - De unde știi?
Pentru că i le-am dat.
Recepționat. În codul Morse este punct, punct, linie, punct,
Punct, punct, linie, punct,
punct, linie, punct, punct,
punct, linie, punct, punct.
El făcut asta!
El a fost! În tot timpul. Am știut asta!
Tata o să ne salveze!
Evrika!
Este tradițional.
Evrika!
- A funcționat? - Cred că da.
De unde știi?
Pentru că ființele închid tesseract-ul.
Nu înțelegi încă, TARS?
Nu sunt ființe.
Noi suntem!
Ceea ce am făcut pentru Murph, am făcut pentru mine.
- Pentru noi toți. - Cooper, oamenii nu puteau construi asta.
Nu, nu. Încă nu. Dar într-o bună zi.
Nu noi doi... dar oameni.
O civilizație care a evoluat peste cea de-a patra dimensiune pe care o cunoaștem.
Ce o să se întâmple în continuare?
Dle Cooper.
Încetișor, dle. Încet, dle Cooper.
Amintește-ți că nu mai ești tânăr.
De fapt, ai 124 de ani.
Încet, dle.
Ai fost extrem de norocos.
Navetele "Ranger" te-au găsit cu oxigen doar pentru câteva minute.
Unde sunt?
Pe stația spațială Cooper.
În prezent orbităm în jurul planetei Saturn.
Stația spațială Cooper?
Este frumos că ați numit-o după mine.
Ce?
Ei bine, stația spațială nu este denumită după tine, dle.
Este denumită după fiica ta.
Cu toate că întotdeauna a spus cât de important ai fost.
Încă trăiește?
O să vină aici peste două săptămâni.
Este mult prea în vârstă pentru a fi transferată de pe o altă stație spațială,
dar când a auzit că ai fost găsit...
Ei bine, vorbim despre Murphy Cooper...
Da, așa este.
O să te externăm peste două zile.
Sunt sigur că o să fii bucuros să vezi ce ți-am pregătit.
În liceu am scris o lucrare despre tine.
Știu totul despre viața ta de pe Pământ.
Da, așa este...
Dacă vrei să mă urmezi... Ai o situație foarte bună...
Așa că, atunci când i-am sugerat dnei Cooper,
am fost încântat să aud că ideea i s-a părut perfectă.
Ei bine, desigur, nu am vorbit personal cu ea.
Tatăl meu era fermier. Ca toată lumea pe atunci.
Nu era suficientă mâncare.
Purtam fâșii subțiri de pânză ca să ne acoperim nasul și gura
ca să nu respirăm prea mult praf.
A confirmat că îți plăceau foarte mult muncile agricole.
Așa a făcut, nu-i așa?
Poftim. Casă, dulce casă.
Totul este la locul lui, așa cum era.
Da.
Hei, asta este...?
Da, robotul pe care l-am găsit cu ține lângă Saturn.
Sursa de curent este defectă, dar îți putem aduce altă dacă vrei.
Da, te rog!
Reglaje.
Reglaje generale.
Reglaje de securitate.
Sinceritate, reglaj nou.
- 95% - Confirmat. Modificări adiționale?
Umor 75%.
Confirmat.
Autodistrugerea în 10, 9...
Să modificăm la 60%.
60% confirmat.
- Cioc, cioc. - Vrei 55%?
Chiar așa era?
Nu a fost niciodată atât de curat, șmechere.
Nu țin mult la asta, să ne prefacem că suntem înapoi acolo unde am început.
Vreau să știu unde suntem.
Unde mergem.
- Dle Cooper. - Da?
A venit toată familia.
Familia?
Da, au venit cu toții să o vadă. A fost în crio-somn timp de aproape doi ani.
Le-ai spus că îmi plăceau muncile agricole?
Eu am fost, Murph!
Eu am fost stafia ta!
Știu.
Oamenii nu m-au crezut, credeau că eu singură fac asta. Dar...
eu știam cine era.
Nimeni nu m-a crezut.
Dar eu am știut că o să te întorci.
Cum?
Pentru că tatăl meu mi-a promis!
Acum sunt aici, Murph. Sunt aici!
Nu.
Niciun părinte nu ar trebui să-și vadă propriul copil murind.
Acum îi am pe copiii mei aici.
Tu pleacă.
Unde?
La Brand.
Este acolo undeva.
Stabilind baza.
Singură, într-o galaxie străină.
Poate chiar acum se aranjează să doarmă o perioadă mare de timp.
Sub lumina noului nostru soare...
În noul nostru cămin...
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania