AVENTURI LA FIRUL IERBII
Nu, nu, nu. Vai, nu. Nu.
Sunt pierdut! Unde e poteca?
A dispărut. Ce mă fac?
- Ajutor! - Aici rămânem pe veci.
Nu te panica. Nu te panica!
Suntem profesioniști. Păstrați-vă calmul.
Vom ocoli frunza.
Să ocolim frunza? Nu cred că putem.
Aiureli. Asta nu e nimic în comparație cu creanga din '93.
Așa. Așa. Bine.
Foarte bine. Poftim. Așa!
Uită-te în ochii mei. Nu te uita altundeva.
- Și iată poteca din nou. - Mulțumesc. Mulțumesc, domnule Soil.
Bravo, toată lumea.
Vai, a rămas un gol. N-ar trebui să anunțăm regina?
Nu cred că e nevoie să informăm regina.
Are destule pe cap, o educă pe fetița ei.
Da. Prințesa Atta, biata de ea.
S-a mai potolit vântul. O să vină curând.
- Ai încredere. O să fie bine. - Uite, o gaură în șir.
E o gaură în șir. Ce ne facem?
E în regulă, Maiestate. Se mai întâmplă. Am pierdut câțiva centimetri, atât.
Bine.
Maiestate, nu pot număra când bâzâi așa.
Sigur. Îmi pare rău. Continuă.
Mergeți la altcineva o vreme.
Bine, Atta. Acum ce facem?
Nu-mi spune. Știu. Știu. Ce e?
- Ne relaxăm. - Da.
O să fie bine. E la fel an de an.
Vin, mănâncă, pleacă. Așa e viața noastră.
Nu e mult, dar e viața noastră.
Nu-i așa, Aphie? Ești o afidă tare drăguță.
- Să fugim de Dot! - Da, da.
Hei, înapoi aici.
- Dot! - Da, mamă.
Ce ți-am spus despre zburat?
Să nu încerc până nu-mi cresc aripile.
- Așa. - Dar mamă...
Dot, ești o tânără matcă, și ai aripile prea mici ca să...
Vorbeam cu mama. Atta, încă nu ești regină.
Dot, fii drăguță cu sora ta.
Nu e vina mea că e așa stresată.
Știu, știu.
Întotdeauna mă port de parcă se prăbușește cerul.
- Atenție! - Atta.
- Prințesă Atta! - Prințesă Atta!
Hei!
- Termină! - Ce crezi că faci?
- Puteai să omori pe cineva. - Îmi pare rău.
- E Flik.
Îmi pare rău, îmi pare rău.
Vă rog să mă iertați. Îmi pare rău.
- Prințesă Atta! - Flik, ce faci?
Asta! E noua mea invenție cum să recoltezi cereale.
Nu mai culegem boabe individuale. Tăiem toată tulpina!
- Flik, n-avem timp de asta. - Exact.
Niciodată n-avem timp de mâncare pentru noi.
Vara strângem recolta, ca bir.
- Invenția mea ajută. - Altă invenție?
Am ceva pentru tine. Cum o să fii curând matcă,
ai putea coordona producția.
- Dr. Flora, dacă-mi permiți. - E foarte frumos, dar...
Un fir banal de iarbă și un strop de rouă.
- Flik, te rog. - Greșit! De fapt, e un telescop.
- E foarte ingenios... - Bună, prințeso!
Frumoasă mai ești în dimineața asta.
Nu că aș avea nevoie de un telescop să văd asta.
Bine, ascultă-mă. Prințesa nu are timp de asta.
Vrei să ne ajuți să umplem asta. Atunci lasă mașinăria aia,
treci la coadă și culege boabele ca toți ceilalți.
- Ca toți ceilalți! - Te rog, Flik. Du-te.
Îmi pare rău, eu... Doar încercam să...
Încercam să ajut.
Culegător. De când eram mic tot în felul ăsta strângem recolta.
Unde eram?
- Mormanul cu mâncare. - Da.
Hei, Flik! Flik! Așteaptă!
- Bună, prințeso. - Poți să-mi spui Dot.
Ți-ai uitat asta.
Mersi. Poți să-l păstrezi. Pot să fac altul.
- Îmi plac invențiile tale. - Serios? Ești prima.
Cred că nimic din ce fac nu merge.
- Asta merge, - Minunat. Un succes.
- N-o să fac niciodată diferența. - Nici eu.
Sunt de viță regală și nici nu pot zbura încă. Sunt prea mică.
- Nu-i așa rău să fii mic. - Ba este.
- Nu, nu e. - Este!
- Nu e. Nu e. - Este. Este.
- Nu e. Nu e. Nu e... - Este. Este.
O sămânță. Îmi trebuie... o sămânță.
Uite, aici.
Imaginează-ți... ca asta e o sămânță.
- E un bolovan. - Știu că e. Știu.
Să ne închipuim o clipă că e o sămânță.
Ne folosim imaginația. Vezi copacul nostru?
Tot ce a făcut acel copac gigantic
e deja aici, în sămânța asta micuță.
Nu-i trebuie decât timp, soare și ploaie și... voila!
Bolovanul ăsta o să fie un copac?
De la sămânță la copac. Fii atentă, da? Bine.
Poate că nu simți că poți face multe acum
dar asta pentru că încă nu ești copac.
Trebuie să ai răbdare cu tine. Încă ești o sămânță.
- Dar e un bolovan. - Știu că e un bolovan.
Crezi că nu recunosc un bolovan când îl văd?
- Petrec mult timp lângă bolovani! - Ești ciudat, dar îmi placi.
Au venit.
Au venit!
Mami! Unde ești?
- Vin! - Fugiți!
- Dot! Dot! - Mami!
- Slavă cerului!
- Mâncare la piatra birului. - Bine, toată lumea, încolonarea.
Mâncarea la piatra birului și în mușuroi. Să mergem.
Hai, hai, hai, hai!
Haide. Mișcați-vă, mișcarea! Bine.
Bine. E toată lumea.
Hei! Hei, așteptați-mă.
Mâncarea la piatra birului, apoi în mușuroi.
Nu! Nu, nu, nu, nu, nu!
Vai, nu.
Prințesă Atta! Prințesă Atta!
Vin, mănâncă și pleacă. Vin, mănâncă și pleacă.
Pardon, scuze. Faceți loc. Scuze.
Scuze. Pardon. Trebuie să-ți spun ceva.
Nu acum, Flik.
Dar maiestate, este despre bir.
- Care-i treaba? - Da, unde e mâncarea?
- Ce ai făcut? - A fost un accident.
Unde e mâncarea?
Hopper.
Deci unde e?
Unde e mâncarea mea?
- Nu e acolo sus? - Poftim?
- Mâncarea era pe o frunză, pe... - Pardon.
Ești sigur că nu e acolo?
- Spui că sunt tâmpit? - Nu.
Ți se pare că sunt tâmpit?
Să gândim logic, bine? Hai să ne gândim puțin.
Dacă era acolo, aș fi coborât aici,
la nivelul tău, s-o caut?
- Eu... - De ce stau eu de vorbă cu tine?
Tu nu ești regina. Nu miroși a regina.
Se pregătește să mă urmeze, Hopper.
Înțeleg. O nouă conducere. Deci e vina ta.
Nu, n-am fost eu. A fost...
Prima regulă de conducere: totul e din vina ta.
E o lume nemiloasă, care pe care, prințeso,
o chestie de-aia cu cercul vieții.
Acum să-ți explic ce ar trebui să se întâmple.
Mâncarea crește la soare. Furnicile culeg mâncarea.
- Cosașii o mănâncă... - Și păsările mănâncă cosașii.
O mai ții minte pe aia care era să te mănânce?
- S-o fi văzut. - Molt.
O gaiță îl înghițise pe jumătate, bine?
Hopper se zbate și țipă, da?
Mie mi-e frică, bine? Nu mă apropii, bine?
Hai. E o poveste tare.
Jur, dacă nu-i promiteam mamei pe patul de moarte
că nu te omor, te-aș fi omorât.
Și crede-mă, apreciez mult asta.
Să nu mai aud un cuvințel de la tine cât suntem pe insula asta.
Ne-am înțeles?
- Am spus, ne-am înțeles? - Cum pot răspunde?
Ai zis să nu mai auzi o vorbă. Ține minte de mama!
Sunt o insectă milostivă.
Mai sunt câteva luni până vin ploile,
așa că puteți încerca din nou.
Dar Hopper, cum e aproape anotimpul ploilor,
avem nevoie să strângem mâncare pentru noi.
Dacă nu respectați înțelegerea,
nu vă pot garanta siguranța.
Sunt insecte acolo gata să profite de voi.
Cineva ar putea păți ceva.
Care e problema? Ți-e frică de cosași?
- Dot! - Nu-ți place Thumper?
Las-o în pace!
O vrei? Haide. Ia-o.
Nu? Atunci treci la rând.
Am impresia că voi, furnicilor, nu mai știți unde vă e locul.
Să dublăm comanda de mâncare.
Nu! Dar...
Ne întoarcem la încheierea culesului
când cade ultima frunză.
Vă dorim o vară plăcută. La drum!
Flik, ce ai de spus în apărarea ta?
Îmi pare rău. Eu... îmi pare rău pentru cum sunt.
N-am vrut să se întâmple asta.
N-am vrut să te pun într-o situație delicată, prințeso.
- Păi ai făcut-o, Flik. - Încercam doar să ajut.
Atunci ajută-ne... ne ajutându-ne.
Ajutor? Ajutor? Ajutor?
Flik, ești condamnat la o lună de forat.
Vă pot reaminti de proiectul lui Flik, tunel în tunel?
Ajutoarele ne ajută. Asta e! Asta...
L-au scos de acolo în două zile.
- La Servicii Sociale Furnicărești. - Doamne, nu!
Am putea pleca de pe insulă. Râul a secat. Putem traversa.
Putem chema ajutoare. Putem! Putem căuta ajutoare să ne ajute.
- E perfect! - Perfect? Ce e așa perfect?
Maiestate, nu vezi? Putem trimite pe cineva după ajutoare!
Să părăsim insula?
De ce nu m-am gândit la asta? Pentru că e sinucidere.
- Nu plecăm de pe insulă. - Niciodată!
Acolo sunt șerpi și păsări și insecte mai mari.
Tocmai! Insecte mai mari!
Putem găsi insecte mai mari care să vină să se bată
și să ne scape pentru totdeauna de Hopper și ai lui.
- Ridicol! - Cine ar face o astfel de nebunie?
Mă ofer voluntar. Sunt bucuros să o fac.
Ai mult curaj, copile, dar nimeni n-ajuta niște furnici.
Putem măcar să încercăm. Aș putea merge la oraș, să caut acolo!
Dacă te duci acolo cauți ca bezmeticul.
Sfatul regal. Bună idee, prințesă. E perfect.
- Exact. - Stai o clipă.
- Ce am decis aici? - Îl lăsăm pe Flik să meargă.
Noi continuăm să strângem recolta pentru Hopper.
- Dacă Flik e plecat, nu poate... - Nu poate strica nimic.
Flik, după deliberări îndelungate, am decis să-ți aprobăm cererea.
- Serios? - Serios?
- Serios. - Mulțumesc, prințesă.
Mulțumesc pentru ocazie.
- Promit că nu vă dezamăgesc. - E în regulă. Nu, las-o baltă.
- Să mă duc să repar ce am stricat. - Nu! Nu, nu! Doar du-te.
- Du-te și gata. - Pleacă!
Hei.
Fiți pe pace. Colonia e în mâini bune.
Rămas bun.
Bine.
Salut, fraților. O dimineață frumoasă, nu?
Tata zice că într-o oră
te întorci pe insulă în lacrimi.
Chiar așa crede el?
- Tata nu crede așa. - Nu?
Nu, el crede că o să mori.
Dacă nu din cauza căldurii, atunci te prind păsările.
Eu cred că o să reușească.
- Nu te-am întrebat, Micimea Ta. - Da, Dot. Ce știi tu?
Hei, hei, hei. Ușurel, bine? Haideți.
Are și ea dreptul la opinie.
Atunci du-te odată.
- Hei! - Orașul e încolo.
Știu.
Trebuie să cauți insecte, nu păpădii.
Lasă-l în pace. Știe el ce face.
Așa e.
Am pornit. Pentru colonie și furnicile asuprite de pretutindeni!
Pa, Flik!
Baftă, Flik!
Pa!
Flik!
Sunt bine!
- Taică-tău are dreptate. O să moară. - O să vedeți voi.
O să aducă cele mai bune și fioroase insecte din lume.
Înapoi! Înapoi! Înapoi, bestie cumplită!
Nu mi-e teamă!
- Au! - Vai de mine.
- Îmi pare foarte rău, Dim. Buba? - Buba! Buba.
Arată-i lui Rosie buba. Bine, Dim. E bine.
Am fost în latrine care nu miroseau atât de rău.
E ridicol.
LA PURICELE P.T. CIRC
- Nu! - Tu! Aici! Vreau banii înapoi!
Nu se fac rambursări după primele două minute.
Floricele de porumb vechi!
Pierdem publicul! Să iasă clovnii acum!
- Nu-mi place să joc pe stomacul gol. - Fă-ți numărul, Heimlich.
- Apoi mănânci. - P.T., ce rost are?
Nu acum, Slim.
Ce rost are să ies acolo? O să râdă de mine.
- Pentru că ești un clovn. - Nu, sunt recuzită!
Totdeauna îmi dai rol de mătură, baston, băț, așchie.
Ești un baston mergător. E haios!
- Acum du-te. - Parazitule.
Primăvara se apropie.
Sunt o floare care n-are nimic interesant de spus. O albină!
Eu sunt un bondar tare dulce!
Hai că vin!
Mai încet, florilor!
Porumb dulce. Uite, stai. Să vă ajut să-l terminați.
Scumpete! Vrei să polenizezi cu un gândac adevărat?
Hai la tata, da!
Deci dacă sunt gărgăriță, automat sunt fetiță, da, muscoiule? Da?
- E un tip! - Francis, lasă-i în pace.
- Sunt dilii. - Nu din nou.
După cum vă pute gura, ați stat toată ziua în bălegar.
Haide, Francis. Faci viermii să plângă.
CASEY JR. BISCUIȚI
Ne dăm duhul acolo. Gypsy! Tu și Manny...
E în transă.
Scoate-l din ea. Urmezi tu cu soțul.
Manny, urmăm.
Da? Iarăși trebuie să salvez eu spectacolul.
Gypsy, vino.
- Scena e în partea cealaltă. - Da, desigur.
Cât mai repede, amice. O să-ți smulg părul unul câte unul.
- Să te văd! - Spune-mi unde!
- Da? - Când ajungi acolo, ești mort!
Francis, lasă-mă pe mine.
- Nu așa vorbești cu o doamnă. - Te-am auzit, nuielușă.
Doamnelor și domnilor, vi-l prezint pe Manto Magnificul
și frumoasa lui companioană, Gypsy!
Din misterioasele plaiuri ale Asiei virgine,
vă aduc Scrinul Chinezesc
al Metamorfozei!
Rosie, toată trupa. Pe scenă! Finalul! Acum!
- În regulă, doar puțin timp să... - Acum!
Vin. Vin. Tuck, Roll, să mergem. E rândul nostru.
Nu pricepeți? Noi urmăm!
"Noi, doi."
- Hei! - Hei! Nu mă înțeleg.
Invoc vocea lui Confucius...
Pleacă de pe scenă, boșorogule!
Cer să știu cine a spus asta!
Cum îndrăzniți?
Nerecunoscătorilor!
Manny? Manny!
N-am decât 24 de ore de trăit, nu le irosesc aici.
Haide.
M-am săturat de ratații ăștia!
Flăcările mortale!
Am în mâna chibritul,
chibritul care decide dacă două insecte trăiesc sau mor în seara asta.
Într-o clipă voi da foc acestui șir de chibrituri
care duce la o hârtie de muște înmuiată în petrol!
Îndreptați direct spre hârtia de muște, Tuck și Roll,
gândacii ghiulea!
Dim e cel care va trage cu tunul,
știe să sară când aude aceasta sonerie
pusă să sune în 15 secunde.
Insectele noastre nu pot supraviețui
decât cu ajutorul reginei mersului pe sârma, Rosie!
E prinsă că un fir de pânza de lungimea exactă,
Rosie se va repezi jos la acești doi stâlpi
și va țese o plasă de siguranță în mai puțin de 15 secunde!
Nu e suficient, vă aud? Dacă sunt cu toții...
...legați la ochi?
Sugerez ca aceia dintre voi
mai slabi din fire să părăsească arena
pentru că acest număr e atât de periculos
că dacă un lucru cât de mic dă greș...
- Nu! - Du-te? Bine, prin tunel...
Bine, s-a făcut!
- P.T.! - Vai, nu!
Rosie!
- Ne trebuie apă! - Apă, apă, apă, apă!
Luați-mă de aici!
- Era pânza. Îmi pare rău... - Sunteți concediați toți.
- Am adus apa! - Am venit, P.T.!
Mai dați-i foc o dată!
LA PURICELE P.T. CIRC
Harry, nu! Nu te uita la lumină!
Nu mă pot opri! E așa de frumoasă!
Să nu arăt ca o gâza de la țară.
Mă amestec... mă pierd printre ei.
Hei, insectă!
Ce te aștepți? Tipul e o căpușă.
Orașul!
FRANZELE CONGELATE
COVRIGI JUMBO
Toate stațiile până la rezervorul septic, inclusiv baltă,
conserva de fasole și șobolanul mort.
- Atenție la ace. Poftiți sus. - Hei, atenție.
- La o parte! - Scuze.
- Vezi unde calci! - Scuze. N-am vrut.
Pardon!
MI-A SMULS ARIPILE
Vai. Îmi pare foarte rău.
A fost un... accident.
Hei, șmecherule!
- Dă-mi drumul! - Îți arăt eu cine e dur!
- Și să nu te mai prind aici. - Insecte dure.
Știu o coniță care a înghițit o muscă...
Mișcă-te!
Ospătar! Am căzut în supă!
Am mers la sală. Pună mâna pe aripa mea.
Băi! Două Steaguri Negre la băiatu'.
- Bine. - Părul câinelui pe care l-ai mușcat.
Cine a comandat un platou de caca?
Poftim, slinosule. Poftă mare.
Am spus fără sare.
- Dispari! - Îmi cer scuze.
Reprezint o colonie de furnici
și caut niște insecte dure, rele, cele de genul...
Concediat de un purice. Ce umilință!
Să fim sinceri: suntem nasoli.
- Ești concediat! - Ești concediat!
- Vreți să tăceți? - Ești concediată!
Într-o bună zi voi fi un fluture frumos
și atunci totul o să fie mai bine.
Nu-mi vine să cred că se sparge trupa. Suntem împreună dintotdeauna.
- Adio, prieteni. - Pentru publicul pe care nu-l avem.
Francis! Au venit prietenii tăi de la circ!
Uite-o.
- Salut, gândăcel cu fustiță. - Uș, muscă. Nu mă deranjați.
De ce nu-i spui prietenului nostru Thud
- ce ne-ai spus și nouă la circ. - Da.
Ceva că am fost toată ziua într-o balegă?
Scuze. Bună. Reprezint o colonie de furnici și noi...
Barman! O Bloody Mary, zero pozitiv.
Domnule?
Gărgăriță, gărgăriță, hai cu mine-n poieniță.
Acum nu mai ești așa dur, nu?
Bine, clovnule. Bate-te ca o fată.
- Fiți gata de numărul Robin Hood. - Vreau să fiu Micul John!
- Eu ce rol am? - Caut insecte dure, bătăioase.
Înapoi, muștelor. Suntem cei mai tari luptători din lumea gâzelor!
- Insecte luptătoare! - Sabia mea!
Pac, pac. Poc, poc.
- Micul John? - Cum merge, Robin Hood?
Dreptatea e spada mea, iar adevărul tolba.
Așteptați, așteptați! Nu, nu! Vreau să văd!
Flexiune, fandat, lovitură!
Nu cred că merge!
- Înapoi în pădurea Sherwood! - Ce se petrece acolo?
UNTURĂ DEGRESATĂ
Ajutor! Ajutor! Dați-mi drumul!
Sunteți perfecți!
Sunteți magnifici! Am căutat insecte exact cu talentele voastre.
- Un vânător de talente. - Colonia mea are probleme.
Vin cosașii! Am fost siliți să strângem multă mâncare.
- Cina la teatru. - Mâncare?
Vă rog! Ne ajutați?
Unde sunt?
- Acceptăm slujba! - Serios?
Da! Pot să ne explici detaliile pe drum.
Hei!
- Bine, toată lumea. Repejor! - Sunteți niște fiare.
Ține-te bine, domnule Furnică.
Extraordinar. Aproape că nu-mi vine să cred.
Vezi, din vina mea Hopper se întoarce.
Dar prințesa Atta... Frate, e ruptă din soare...
m-a lăsat să vin să vă găsesc.
După cum ați alungat muștele...
Mamă, ce surpriză îi așteaptă pe cosașii ăia.
- Dr. Flora! - Vai! Nu încă unul.
- E o nebunie. - Nebunie.
Nu a rămas destulă mâncare pe insulă!
Nu putem dubla cota de mâncare până vine Hopper.
Trebuie să încerca, Thorny. Nu avem de ales.
Da, știu.
Uite cine se joacă ascunselea din nou... micul Speck!
Îl cheamă Dot.
Spot, tot îl mai cauți pe Flik?
Las-o baltă, Dot. Ratatul ăla nu se mai întoarce.
Flik! A reușit! A reușit!
Ce? Nu te mai împinge!
Aici e! Insula Furnicilor!
Flik! Aici! Flik! Flik!
- Hei! - A reușit! A reușit! A reușit!
- A reușit! - Marfă!
La cât de repede cad frunzele astea, avem nevoie de un miracol.
Așa e! Avem nevoie de un miracol!
Fugiți, salvați-vă.
Ta-da!
Iarăși ni s-a dus vestea.
Salut, toată lumea. Hei! M-am întors.
Fraților! Hei! Uitați cine e cu mine!
Flik! Flik! Flik! Te-ai întors! Am știut eu!
- Flik? - E Flik!
- Da. - Nu, nu e Flik.
- Flik s-a întors! - S-a întors?
Și e însoțit de insecte sălbatice!
Ce? Cum? Nu trebuia să găsească pe nimeni.
Fiți atenți. E super. E minunat. Priviți.
- Vai mie! - Și tu ce ești?
E un băț, prostule. Bați insectele cu el.
- E prea simplificat. - Așa e, copii. Uitați așa.
Nu! Lasă-mă jos!
Hei!
Poftiți uite aici, da?
Copii. Se gâdilă.
Să ieșim de acolo. Cu grijă.
Băiete, ai reușit.
Aphie și cu mine suntem foarte impresionate.
Prințesa Atta! Hei!
Băieți, e a prințesa Atta! Cea care m-a trimis după voi!
- Ai văzut gândacul ăla mare? - E absolut feroce.
- Sunt salvarea noastră! - Au venit taman la timp.
Prințesă Atta, ce... ce părere ai?
Nu, nu, nu, așteaptă. Nu trebuia să fie așa.
SOS, SOS, pierdem slujba.
Noi nu ne batem cu cosașii.
- Noi nu, dar ei da. - Bingo!
Trebuie să îndulcim târgul.
Maiestate, doamnelor și domnilor,
băieți și fete de toate vârstele,
trupa noastră vă garantează un spectacol fără asemănare.
Când prietenii voștri cosași vin aici, o să
îi facem bucăți!
Frate, dar sunt porniți rău pe distracție!
Haide, haide. Repede!
Iubito, liniștește-te. Fii mândră de tine.
Instinctele tale cu băiatul acela nu te-au înșelat.
Și ca să încheiem ceremonia oficială de bun venit... domnule Soil?
- Da, Maiestate? - Actorul nostru de serviciu.
Anul trecut a fost cap de afiș în Picnic.
Copiii și cu mine am înjghebat la repezeală
o mică reprezentație pentru oaspeții noștri.
Dot, Reed, Daisy, Grub?
Nu-i așa că sunt adorabili? Vai, ce drăguți!
Școala elementară "Tunelul de sud", clasa a doua,
vă oferă acest desen pe care l-am făcut noi
cu voi, insectele, care luptați și-i alungați pe cosași.
Uitați ce frumoasă e culoarea sângelui.
Pe unul din voi l-am desenat pe moarte, că e mai dramatic.
Vă voi depăna o poveste cu eroi neînfricați,
care au pus pe fugă armia de cosași.
Priviți, a căzut ultima frunză.
Suntem cosașii! Unde e mâncarea noastră?
Cine salvează bietele furnici?
Suntem luptătorii, am venit să vă apărăm!
Eu mor! Mor! Mor!
Trăiască insectele!
Mulțumesc, mulțumesc! Vai, mulțumesc!
- Hei, hei, hei! - Eu zic să o întindem.
Bine, iubito. Ai cuvântul.
Suntem foarte recunoscători să-i avem...
- Uite, uite. - Pe luptători...
Mulțumesc.
În primul rând, mulțumesc luptătorilor că se alătură în războiul nostru
cu cosașii.
În al doilea rând, îi mulțumesc lui Flik
- pentru gândirea să... - Mulțumesc, Maiestate.
Sigur, aș vrea să spun că e numai meritul meu, dar n-ar fi corect.
Ție ți se datorează, prințesă Atta. Ai crezut în mine
- și m-ai trimis. - Spune-i furnicii să vorbim.
Știu că am făcut greșeli în trecut.
- Și sper că asta va repara... - Flik!
Nu acum, Rosie. Țin un discurs.
Cred sincer ca aceste insecte sunt răspunsul la...
Nu, nu e niciun circ în zonă. Deci eu...
Luptătorii m-au chemat la o întrunire
pentru a pregăti circul... încercuirea hoardelor dușmane
și să se legene... lege cu ușurință!
- N-ar trebui să vin și eu? - Nu!
Scuze, nu, sunt chestii militare. Trebuie să plec.
Știi tu, e strict secret! Pa.
Scuze. Regret că-i iau pe luptători așa devreme
dar știți, au multe de făcut, se apropie o bătălie, toate alea.
Vă rog, distracție plăcută la petrecere.
"Strict secret"?
Mulțumesc încă o dată. Pa. La revedere.
Bine, doar... doar... intrați acolo. Acum!
Du-te du-te, du-te!
Insecte de circ? Cum să fiți insecte de circ?
- Poftim? - Hei, hei, hei.
N-ai pomenit nimic de omorât cosași. Ne-ai mințit!
Glumiți? Voi știți ce e asta?
Asta, prieteni, e reclamă falsă.
Cum îndrăznești? Tu, domnule, ești șarlatanul din acest scenariu,
cu fițele tale de vânător de talente,
dând târcoale unor suflete flămânde de artist.
Ziua bună, domnule.
Așteaptă! Nu! Așteptați, așteptați! Nu puteți pleca.
Trebuie să mă ajutați. Aveți puțină răbdare. Mă gândesc la ceva.
- Spune-le adevărul! - Nu pot ști adevărul.
Adevărul e rău.
Voi duce greșeala asta toată viața.
Copiii copiilor mei vor ieși pe stradă
și lumea va zice "Uite odraslele lui Flik, ratatul!"
În regulă, știi ceva, bine. Bine, mergeți și gata.
Dar faceți-mi un serviciu înainte să plecați.
Dacă mă puteți strivi, ar fi minunat, că...
...atunci când află, sunt ca și mort.
Flik!
Cred că ar trebui să iau parte la întrunire. Flik!
- Prințesă Atta! Ce surpriză plăcută. - Ce se petrece aici?
Vreau să vorbesc cu așa-numiții "luptători".
Nu poți! Sunt în plină ședință ultra secretă
și n-ar trebui deranjați. Nu-i așa, băieți?
Mă scuzi, te rog?
- Așteptați! Vă rog, nu plecați! - Nu plec nicăieri.
Ce se întâmplă? Flik?
Flik! Am știut eu!
Așteptați! Așteptați, așteptați! Vă rog! Nu plecați!
- Nu! Nu, nu, nu! - Repede, o ia razna!
- Nu puteți pleca! Sunt disperat! - Serios? Nu se vede,
Haideți, aripi.
Ajutor!
Mamă, Flik pune ceva la cale.
- Nu! Nu! - Bine, Flik, acum te las jos.
Îmi taie circulația la picioare.
- Nu, nu, nu, nu! - Să mergem!
- Te rog, te rog! Nu pleca! - Flik, lasă bățul jos, serios.
- Lasă bățul jos. Lasă-l. - Fugiți!
Frate, fuge repede la cât e de mic.
Piu-piu! Piu-piu!
Piu-piu! Piu-piu! Piu-piu!
Pe aici.
Uite-i.
- O pasăre! - Flik!
- Privește! - Dot!
Flik!
- Dot! - Copilul meu!
Ce? Te-am prins! Te-am prins!
Te-am prins, te-am prins.
- Nu văd. - Cineva, faceți ceva!
- Sunt în regulă? - Vede cineva? Sunt în viață?
- Nu pot să văd! - Ce se întâmpla?
- Dot? - Vai, au probleme.
- Francis, Francis, Francis... - Băieți, am o idee!
Uite! L-am găsit!
Te rog, tanti, trezește-te. Trezește-te!
Ajutor! Ajutor!
Domnule Pasăre! Ce zici de un vierme zemos înfipt într-un băț?
Mă rup. Mă rup.
Frumos și zemos, suculent...
Să mergem!
- Uite-i! - Flik! Ajutor!
Bine.
- Flik! - Dot, o să fie în regulă.
Tai, tai, păsăroiule.
Ajutor! M-am înțepenit! Trage-mă jos!
Omida e post de momeală.
Ce curajoasă e!
Trage burta, vere!
Piciorul meu!
Pasărea! Pasărea! Atenție la pasăre.
Flik!
Sus, sus, sus, sus!
Ce-i ăla?
Acela, prieteni, este sunetul de aplauze!
Aplauze... sunt în Rai.
Grupa noastră de afine vă salută
că ați salvat membrul nostru cel mai mic, prințesa Dot.
Și ca omagiu pentru Miss Francis, ne-am schimbat eșarfele.
Te-am ales mamă de onoare!
Ce? Minunat.
Bine. Hai să plecăm frumos de aici.
Pacientul are nevoie de odihnă. Haideți.
Scuze, Flik. Putem vorbi o secundă?
Cum? Da, sigur.
Îți mulțumesc din nou foarte mult.
- Ești prea amabilă. - Mulțumesc.
Oare nu i-am jignit pe luptători, nu?
- Tu? Nu. - Bine. Că, vezi tu,
când i-ai adus aici am crezut că sunt niște clovni de circ.
Da?
Nu le spune că am zis asta.
Atât îmi mai trebuia, încă o gafă regală.
- Prințesă, te descurci minunat. - Mulțumesc. Ești drăguț.
Te înșeli, dar ești drăguț.
- Știu ce crede toată lumea. - Nu te urmăresc.
Toată colonia. Nimeni nu crede că pot s-o fac.
Parcă se uita la mine
- și... doar... - Așteaptă să greșești.
- Flik, trebuie să-mi cer scuze. - Pentru ce?
N-am fost drăguță cu tine și îmi pare rău.
Dacă pot face ceva... Hei! Știu!
Ce-ai zice să fii consilierul oficial al reginei pe probleme de luptători?
- Eu? - Sigur.
Te înțelegi de minune cu ei,
mai ales după salvarea asta. Foarte curajos.
- Serios? Nu, nu... - Nu toate insectele se pun cu păsările.
- Și lui Hopper îi e frică de ele. - Păi, poate că am...
- Mai zi o dată! - Și lui Hopper îi e frică de păsări.
Mulțumesc.
- Lui Hopper îi e frică de păsări! - Nu-l condamn!
Vai, vai, e perfect.
Putem scăpa de Hopper și nu știe nimeni că am dat-o în bară.
Voi vă pretindeți luptători.
Flik, iubitule. Nu ne batem cu cosașii, bine?
Voi plecați înainte să vină cosașii.
- O să fie ușor. Uitați cum facem. - Nicio vorbă în plus.
Nu știu ce pui la cale în creierul tău de furnică,
dar nu vrem să fim parte la asta.
Nu vă supărați? Ne dați niște autografe de luptători?
Autografe? Da!
- Minunat! - Ați prins acțiunea azi?
Pasărea a fost... v-a ratat de aproape.
Nu ești un drăguț?
Și apoi te-ai prefăcut că ești înțepeni acolo.
- Făcea parte din plan. - Da, da.
Și apoi v-ați năpustit în tufiș!
- Poftim, băiete. - Mulțumesc!
"M-m-m-maior..."
Maior Manny, cadet. Sunt mai mare în grad decât toți.
- Nu uita asta. - Da, domnule.
Pe loc repaos!
Când cresc vreau să mă fac lăcustă!
Eu vreau să fiu băț!
Sunt așa tari toți, nu știu ce să aleg!
Ce copii drăgălași. Ce spuneai, Flik?
Bine. O să construim o pasăre
pe care o putem manevra dinăuntru, iar apoi o legăm...
O legăm deasupra mușuroiului și o ascundem în copac.
Când Hopper și gașca lui sunt dedesubt
lansăm pasărea și îi speriem pe cosași.
O să fie nevoie de...
Ajutorul tuturor pentru a realiza acest plan.
Știu că nu ne stă în fire să facem lucrurile altfel,
dar dacă străbunii noștri au putut construi acest mușuroi
și noi ne putem uni forțele să construim pasărea!
- Perfect! - În regulă, în poziții!
Bună, Flik.
Îmi dai și mie o fărâmă de zahăr?
- Sigur. - Mulțumesc.
- Îmi place cum ți-ai aranjat antena. - Mulțumesc.
O, ia te uită. E mamă înnăscută.
Bine, gata! Afară! Afară! Toată lumea afară!
Acum plângeți. O să plângeți. Să vedeți dac-mi pasă. Hai, plângeți.
Vă rog, nu plângeți. Vă rog.
- Pa-pam! - Ura, Francis!
Bine, mai jos, mai jos...
Așa. Gata.
Sus, sus, sus, sus, sus, sus!
Iepurele, puiul în hambar, uite așa faci ghemul.
- S-a făcut! - Ruben Kincaid!
- Hei! - Bravo, fraților. Frumos lucrat!
Sus, jos. Sus, jos. Sus, Jos.
- Uită-te și plângi. - Cum?
Flik, ai grijă!
Priviți! Sunt un fluture frumos.
Poftim. Bravo, băieți. Țineți-o tot așa.
Cum?
Bine!
Ești concediat!
Da!
PERICOL
Uitați-vă la mine! Sunt desculț!
Gândăcilă, dos granitos, pronto!
Trebuie să încerci asta, vere!
Avem mâncare pe săturate.
Ne întoarcem și începe să plouă, mai bine bem otravă de gândaci.
Nu spune asta! Știi ceva?
Ai mare dreptate. De ce să riscăm?
- Spune-i lui Hopper. - Bună idee.
Dar știți, nu e treaba noastră.
Ești fratele lui. Asta face să fii...
...vice președintele de gașcă.
Cam așa e, nu?
În regulă, îi spun. Mamă, ar trebui să vorbesc mai des cu voi.
Dacă lui Hopper nu-i surâde?
Atunci geniul e pocnit, nu noi.
Vice președintele Molt.
Da, e bine. Ce bine e.
- Puțin mai jos. Mai jos, mai jos. - Salutare, Hop.
- Pleacă de aici. - Bine. Nu-ți spun ideea mea.
- Bine! - Bine, bine, ți-o spun totuși.
M-am tot gândit, că sunt vicepreședinte, cu asta mă ocup.
Ăsta a fost un gând. Al meu.
De ce să ne mai întoarcem pe insula Furnicilor? Nici nu-ți plac boabele.
- Ce? - Nu mi s-a părut o idee bună.
De fapt, nici n-a fost ideea mea. E a lui Axle și Loco!
M-au luat cu frumosul. M-au amețit de cap!
Băieți, încă un rând
că stăm aici!
- Da! - Da!
Ce credeam eu? Să ne întoarcem pe insula Furnicilor.
Abia am ajuns, avem mâncare din belșug
să ne țină toată iarna. Nu? De ce să ne întoarcem?
Dar a fost furnica aia care m-a înfruntat.
- Da, dar putem să uităm de el! - Da, era doar o furnică.
O furnică!
Da, aveți dreptate. O singură furnică!
- Da, șefu'. Sunt firave. - Firave.
Să zicem că bobul ăsta e o furnică firavă.
- A durut? - Nu.
- Dar asta? - Glumești?
Dar asta?
Dacă lăsăm o furnica să ne înfrunte
atunci ne-ar putea înfrunta toate.
Furnicile alea firave sunt de 100 de ori mai multe ca noi.
Dacă-și dau seama, ne-am lins pe bot.
Nu e vorba de mâncare. E vorba să le ținem sub control.
De-aia ne întoarcem!
Mai vrea cineva să stea?
Ține niște discursuri foarte mobilizatoare, nu?
Să mergem!
- Pentru pasăre! - Pasăre!
Jos cu voi, rotogoalelor.
- Cât de mult te poți apleca? Acum. - Cât de mult te poți apleca
Hai, prințesă, cât de mult te poți apleca
Și uite așa a murit soțul meu cu numărul 12.
Sunt văduvă. Întotdeauna am fost o văduvă neagră,
dar acum sunt o văduvă neagră văduvă.
- Thorny! Vreun semn de inamic? - Stai să văd.
Nu, nu încă. Dar suntem gata.
Afine, pe loc repaos.
Și nu-i mai bateți pe băieți.
Stafiduțele astea te topesc, nu alta.
Băieți, cum e? Tare petrecerea, nu?
Grăunțele astea sunt proaspete, nu? În regulă.
Le-am spus tuturor că sunt în buncăr.
Se termină petrecerea, vă scot prin spate și ați plecat.
Dim nu vrea să plece.
Dacă Dim sta, are nevoie de mine. Nu și-a terminat antrenamentul.
Adică, antrenamentul la oliță.
Eu... le-am promis copiilor că-i învăț canasta.
Se pare că avem un contract prelungit.
Vă uitați puțin la colonia asta? Voi vă uitați la ei?
Nici nu-i recunosc.
Mă simt din nou de 70 de ani!
Hai, la abdomene, puiule.
Și vouă trebuie să vă mulțumesc. Deci... mulțumesc.
Și mulțumesc că i-ai găsit, Flik.
- Mie? - Aha... am înțeles.
Dacă nu te superi, eu doar... o să...
S-au înnodat.
Așa.
Cred că mă duc să văd ce face pasărea.
- Pasărea e pe aici. - Pasărea e pe acolo.
E... Ce?
Jiminy H. Cricket!
S-au întors! Fiți gata, toată lumea!
La posturi!
La posturile de luptă. Nu e un exercițiu.
Haideți, toată lumea. Știți posturile. Acum, haideți!
Atențiune!
Ho, ho, ho. Ușurel, fetelor. Așa.
- E P.T. - P.T.?
Salutări și numai bine! Ce mai faceți?
Sunt marele purice P.T.!
Am nevoie de asisten... Să trecem direct la subiect.
Am mers din mușuroi în mușuroi.
Caut o gașcă de clovni de circ. I-ați văzut cumva?
Ia stai o secundă? Ăla nu e Sergentul Slim?
Nu! Nu, nu, nu.
- Nimeni n-a văzut așa ceva aici. - Liniște!
Nimeni n-a văzut nici urmă de ei aici.
Probabil că vrei să-ți vezi de drum.
Probabil ai de verificat și alte mușuroaie, cu bine!
Băieți, v-am căutat peste tot. Moartea în Flăcări e mare succes.
- P.T.! - Pe bune. S-a dus vestea.
La intrarea în cort era o coadă interminabilă.
- Trebuie să fi avut vreun metru. - Nu!
Așa că m-am gândit. Voi mă ardeți de două ori, o zi mă fac bine.
Și apoi o luăm de la capăt!
O să fim cel mai tare număr de circ din breaslă!
- Adică nu sunteți luptători? - Glumești?
Insectele astea sunt cea mai jalnică trupă de circ din lume.
Și or să mă îmbogățească.
Vrei să spui că toată strategia noastră defensivă
a fost pusă la punct de niște clovni?
An fost convinși că ideea lui Flik o să meargă.
Spune-mi că nu e adevărat.
- Nu, tu nu... - Nici că se putea
un moment mai nepotrivit! Ultima frunză sta să cadă.
Nu am adunat deloc mâncare pentru cosași!
Dacă Hopper află ce era să facem...
Hopper nu va afla.
Ascundem totul și ne prefacem că nu s-a întâmplat niciodată.
Voi, insectelor, n-ați fost aici. Sugerez să plecați.
Dar pasărea! Pasărea o să meargă.
Nu credeam să prind ziua când o furnică își lasă
- colonia de izbeliște. - Cum?
- Chestia e că ne-ai mințit. - Nu, nu, nu! Eu doar...
Ai mințit, Flik! Ai mințit-o.
Ai mințit colonia! M-ai mințit pe mine!
Și eu că o idioată te-am crezut.
Dar mie mi-a fost teamă că...
...dacă știați că sunt insecte de circ...
- Am vrut să fac diferența. - Vreau să pleci, Flik.
Și de data asta, nu te întoarce.
Dificil public. Dii!
Flik!
Atât? Trebuie să mai fie mâncare pe insulă!
Dacă mai dăm, murim de foame.
Hopper nu va accepta asta!
Mamă, nu e destul. Ce facem?
Eu nu știu.
Termite ce sunteți.
V-am dat a doua șansă și asta e tot ce primesc?
Dar Hopper, n-am mai avut timp!
V-ați jucat toată vara? Credeți că e un joc?
- Nu, nu, te rog! - Păi, știți ceva?
Ați pierdut.
Nu doarme nicio furnică până nu luăm ultima fărâmă de mâncare
de pe insula asta!
Faceți ce spune. Nu vreți să se supere! Credeți-mă.
Nu, nu, nu. Maiestate, tu stai cu mine.
Unde credeți că mergeți? Treceți acolo!
Repede! La club.
Repede!
- Taci puțin, da? - Cred că am auzit ceva aici.
- Aici te-ai uitat? - Nu, nu încă.
Atunci du-te și verifică.
Stai puțin.
Cred că am găsit ceva.
- Tare! Cum arăt? - Ca un idiot.
Nu știu. Poate mă protejează când plouă.
Tâmpitule, plecăm de aici înainte să plouă.
Nu l-ai auzit pe Hopper? După ce furnicile aduc mâncarea
o strivește pe regină să le arate cine e șeful.
Atunci ea moare. Ei plâng. Noi mergem acasă. Final.
Tare! Îmi place slujba noastră.
Stați aici. Mă duc după ajutor.
Haideți, aripi. Zburați!
Da!
O să fiu bogat, bogat, bogat O să fiu bogat, bogat, bogat
O să fiu cel mai bogat purice din împărăție
Străzile vor fi pavate cu labradori aurii
Sunt bogat, bogat, bogat, Ăsta-s eu
- Bietul de el. - Poate ar trebui să-l înveselim.
Flik, nu-ți face griji. Viața la circ nu-i așa rea.
- Poți intra în numărul nostru. - Uite! Așa.
Umor ascuțit! Te-ai prins?
Eu sunt ascuțit. Las-o baltă.
- Flik! - Dot?
Flik, așteaptă! Așteaptă!
Dot, zbori! Ce cauți aici?
Trebuie să vă întoarceți.
Hopper s-a dus la mușuroi și gașca lui mănâncă totul.
- Nu! - Vai de noi!
Și am auzit un cosaș ca atunci când termină
Hopper o strivește pe mama!
Nu, nu regina!
- Trebuie să facem ceva! - Cum?
- Hai, băieți, gândiți-vă! - Știu. Pasărea.
- Da, sigur. - Pasărea! Excelent.
Pasărea nu merge.
- Ce? A fost ideea ta. - Dar ai spus că tot...
Uită tot ce am spus vreodată. Bine, Dot?
Sincer. Colonia avea dreptate. Eu stric lucrurile mai mult.
Pasărea aia sigur ar fi dat greș. Ca și mine.
Ascultă-mă pe mine. Îmi câștig existența din eșecuri.
Iar tu, domnule, nu ești un ratat.
- Flik, ai făcut atâtea fapte bune. - Da?
În regulă, arată-mi ce am făcut bine.
- Pe noi. - Da, da.
Dim are dreptate, băiete. Ai reaprins
jarul adormit din sufletele noastre.
Fără tine Francis nu ar fi aflat de latura sa feminină.
Da? Păi... Știi ceva? Are dreptate.
Locotenent Gypsy la datorie.
Spune o vorbă și te urmăm în luptă.
Credem în tine, băiete.
Flik, te rog?
Imaginează-ți că e o sămânță, bine?
Mersi, Dot.
- Ce-i cu bolovanul ăla? - O fi o chestie între furnici.
- Bine, s-o facem. - E Flik pe care-l știm și-l iubim.
- Am pornit. - Ce facem mai întâi?
Insectele vor da bani frumoși să vadă
Un foc strașnic de lemne cu mine
- P.T., uite. Bani! - Unde? Unde?
Bine. Mișcați-vă. Repede. Mai repede, acum!
Încercuiesc pe toată lumea.
Hei! Stinge-ți fundul.
Băieți! Scoateți-mă de aici, bine?
Promit să mă gândesc să vă plătesc.
Hei! Așteptați, stați! Bine, vă plătesc! Vă plătesc!
Nu! Au terminat de strâns mâncarea. Trebuie să ajungem la regină acum.
Când e în siguranță, atacăm la semnalul lui Gypsy.
Vine cineva!
Salut, copii! Sunteți gata să facem cosașii să plângă?
E ora răzbunării, în stil-Afina.
- Afinele sunt cele mai tari! - În regulă.
Doamnelor și domnilor insecte! Stimate larve!
Pregătiți-vă pentru cel mai mare circ de insecte!
Ia stați așa!
- Cred că am făcut pe mine. - Ușurel.
- Ce se întâmpla aici? - Păi...
Da.
Am fost invitați de prințesa Atta
ca surpriză pentru sosirea voastră.
Striviți-i.
- Asta e amuzant. - Ce haios.
Nu ne-ar strica puțină distracție.
Se pare că ai făcut ceva bine măcar o dată, prințeso.
- Să înceapă spectacolul! - Salutare!
Circul, circul Îmi place circul
Ba-ba a plecat! Bebe vrea plăcintă!
Plăcintă! El a cerut. Să i-o dau?
Da! Dă-i o plăcintă! Dă-i-o!
- Da! - Mulțumim, domnilor.
O eternă figură inteligentă.
De câți gândaci e nevoie să pună un bec?
Nu se știe. Când se aprinde lumina, se împrăștie.
- Aproape am ajuns. - Din cele mai misterioase regiuni
ale Asiei virgine,
- iată Scrinul Chinezesc... - Hai, fetelor. Repede.
...al Metamorfozei!
Folosind vibrații psihice...
- voi alege voluntarul perfect. - Alege-mă!
O, nu! Haide. Vă întreb cu creierul meu.
- Aha! Maiestate! - Eu?
Nu, nu. Thumper, culcat. Las-o.
Poate o taie în două.
Când te înalți cu cărăbușul spre necunoscut
încrede-te în misterele de nepătruns pentru muritorii de rând.
O să fie distracție!
- Afinele gata? - Gata.
Gata!
Invoc străvechiul spirit Szechuan
să pătrundă în trupul voluntarei noastre.
Nu, nu. Stai acolo, Maiestate.
Transformarea.
Transformarea!
Manny e tot mai bun.
- Nu acum. - Dacă plouă
pasărea aia se face praf!
Și acum, insectus...
...transformatus!
Ce frumos!
Mulțumesc, mulțumesc.
- Mulțumesc. - Semnalul. Semnalul!
Gata, fetelor. Fiți gata de acțiune.
- Ce? E înțepenită! - Extraordinar.
N-am știu... Cum fac asta? Habar n-am unde s-a dus.
- Mulțumesc. Mulțumesc. - Mai mult. Mai mult.
- Stați puțin.
- Unde e? - Păi, acum... de fapt...
Îmi pare rău. Un magician nu-și divulgă secretele.
Așa e. Ce mister ar mai fi dacă am ști cu toții...
- Îmi țin gura. - Hai că poți!
- Trebuie s-o faci să meargă! - Hei!
Am spus, unde e?
Țineți-vă bine!
Pasăre! E o pasăre!
Da!
Să plecăm de aici. Acum!
N-o lăsa să mă prindă! N-o lăsa să mă prindă!
Ajutor!
Sus, jos, sus, jos. Viraj!
Ochiul meu! Ajutor!
Plăcinte de afine.
Nu, nu, nu, nu!
Durerea!
S-a sfârșit cu numărul meu de scamatorie.
- Moartea în flăcări! - Nu! P.T.!
O lovitură în plin!
Flik! Flik! Ajută-ne.
Dot!
În regulă! Toată lumea afară! Repede!
Unde e Dot? A văzut-o cineva pe Dot?
A cui a fost ideea? Ei?
A fost a ta, prințeso?
În spatele meu, fetelor. O să fie bine.
Las-o în pace, Hopper.
Pasărea a fost ideea mea. Pe mine mă vrei.
Cum ai tu tupeul să-mi faci așa ceva?
Vroiai... vroiai să strivești regina.
E adevărat.
Urăsc când cineva divulgă finalul.
Gunoiule! Nu, greșesc.
Nici măcar asta nu ești. Ești o furnică.
Asta să vă fie învățătură de minte tuturor.
Ideile sunt lucruri periculoase.
Sunteți niște ratați fără minte care scobiți pământul
și menirea voastră e să ne slujiți!
Te înșeli, Hopper.
Furnicile n-au fost făcute să-i slujească pe cosași.
Am văzut de ce lucruri mărețe sunt capabile furnicile astea.
Și an de an, reușesc cumva
să adune mâncare și pentru ele, și pentru voi.
Deci cine e specia mai slabă?
Furnicile nu slujesc cosașii.
Voi aveți nevoie de noi.
Suntem mult mai puternici decât spui tu.
Și știi asta, nu-i așa?
Ei, prințeso!
Hopper! Îmi cer scuze de întrerupere, dar...
Furnicilor, nu vă mișcați!
- Ce idee proastă! - Vezi tu, Hopper
natura lucrează într-o ordine anume.
Furnicile strâng mâncarea, furnicile păstrează mâncarea
și cosașii pleacă!
- Sunt mândră de tine, Flik! - La atac!
Unde mergeți? Sunt doar niște furnici!
Nu! Cosaș rău! Cosaș rău! Du-te acasă!
- Da! - Înapoi aici,
lașilor! Nu plecați!
- La tun! - La tun!
Nu!
Aterizare plăcută, Hopper!
Plouă!
- Flik! - Repede! După ei!
- Slim! - Francis! Francis! M-am înțepenit!
- Unde ești? - Aici!
- Unde? - Aici!
Sunt singurul băț cu ochi!
- Ajutor! Ajutor! Ajutor! - După el!
Nu!
- Pe acolo! - Dar mușuroiul...
Am o idee!
- Flik! - Haide!
Acolo!
Haide! Trebuie să ne ascundem!
Orice s-ar întâmpla, stai jos!
Flik, nu! Ce faci?
- Hopper! - Crezi că s-a terminat?
Nu, nu, nu. Pot să-ți explic.
- Cascadoria ta le-a mai dat timp. - Nu, te rog.
- te rog, Hopper! - Aduc mai mulți cosași
și ne întoarcem sezonul următor,
dar tu nu te mai întorci.
Asta ce mai e? Altă șmecherie de-a ta cu păsărele?
- Da. - Sunt niște fetițe
și în asta? Alo, fetelor!
Nu! Nu! Nu, nu, nu!
Nu! Nu!
Vai, nu! Nu, nu, nu!
Haideți, băieți!
Prințesă Dot! Așteaptă.
Cum am și eu o clipă să mă relaxez, trebuie să mă ridic.
Hai! Mă poți da cu loțiune mai încolo, pajule.
Da, huba-huba.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
- Ești modest. - Atât am putut.
- Toate într-o zi. - Cu plăcere.
Dim!
Îmi pare rău, copii. Și eu aș fi vrut să veniți.
N-o să plâng. N-o să plâng.
Avem un program aglomerat. Hai. La drum.
- Hei! - Micuțule, hai să pornim!
Avem clienți plătitori cu larve!
Da, domnule Purice. Da, domnule. Imediat.
Îți mulțumesc că mi-ai dat șansa
că e o mare onoare să lucrezi cu giganți creatori.
- Îmi țin gura. - Sigur nu vii cu noi în turneu?
Îmi pare rău. Locul meu e aici.
- Bun răspuns. - Păi, tu pierzi.
O clipă, insectelor.
Vreau să vă mulțumim tuturor că ne-ați redat
speranța, demnitatea și viețile.
Și ție, prințesa Atta. Ne-ai dăruit atât.
Te rugăm să primești acest dar de la noi, insectele,
pentru voi, furnicile.
- Pentru tine! - O! Un bolovan.
- Ce-i cu bolovanul? - O fi o chestie de circ.
Flik, ai dat-o în bară.
- Mulțumesc. - Da, și ție.
Bine. Hai că ne înmuiem. Am plecat de aici.
Ne vedem sezonul următor!
- Pe curând, Flik! - Pa! Deja ne e dor de voi!
- Ești concediat! - Concediat!
L-am uitat pe Heimlich!
Am terminat! În sfârșit sunt un preafrumos fluturaș!
Mein aripi! Ce frumoase sunt!
Heimlich! A plecat căruța! Trebuie să-ți iei zborul!
Dar zbor! Și de aici de sus, păreți niște furnicuțe!
Auf Wiedersehen!
Pa!
Prezentați paie!
Culegători, foc!
---=== S F Â R Ș I T ===---
A fost odată o insectă, o mică insectă
Abia dac-o vedeai
Ce simțea, ce vise avea
Cui îi pasă?
- Fără niciun dubiu - Avea o mulțime de defecte
- Avea multă încredere - Unii oameni n-au defel
- Nu prea avea simțul măsurii - Se exagerează mult cu asta
Știa doar că până la urmă o să reușească
E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine
E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine
Poate că nu trecem pe-aici decât o dată
Din câte știu eu
E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine
Poate că nu trecem pe aici decât o dată
- Din câte știu eu - Poate se înșeală
- E momentul vieții tale - Moment, viață
E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine
- Bine, clacheta. - Semn. Și... motor!
- M-ai făcut cumva prost? - Nu.
Ție ți se pare că sunt prost?
Îmi pare rău!
M-ai făcut cumva prost?
Îmi pare rău! Gata. Nu, nu, nu. Fă-o din nou, e în regulă.
- M-ai făcut cumva prost? - Da!
E a 15-a dublă. Nu pot lucra așa.
Mă duc în rulota mea.
Am nevoie de o pauză.
Clacheta.
Flik, dragule, n-o să...
Bate cineva cu ciocanul? Putem întrerupe, vă rog?
- Oameni buni! - Sunt în cadru?
Mă vedeți, da?
Și... motor!
Spre infinit și mai departe!
Îmi pare rău, n-am rezistat. Serios, mă puteți acuza?
- Bine. Bine, acum pe bune. - Bine, stop camera.
De ce să ne întoarcem pe insula Furnicilor? Nici nu-ți plac boabele.
- Poftim? - Nici mie nu mi s-a părut o idee bună.
- De fapt, nici n-a fost ideea mea... - Atenție!
Îmi pare rău, îmi pare rău. S-a stricat camera?
Îmi pare rău, tare rău. Am stricat banda?
- Și mulțumesc că i-ai găsit, Flik. - Mie?
- Of, nu. Îmi pare rău. - Doare tare.
Tăiați!
Deci, te așteaptă vreo doamnă Furnică la capătul tunelului?
Îmi pare rău! Am crezut că e pe bune.
Vai, pune-o la mine în mașină.
Clacheta.
Flik, după discuții îndelungate...
Au... Vai, ochiul meu!
Nu, pe bune. Am suc de merișoare în ochi!
Înțeapă! Terminați! Serios! Opriți camera!
Hopa. Prosop. Am nevoie de un prosop.
Tăiați!
Îmi pare rău, îmi pare rău. Tăiem?
Doar că nu cred că ies bine.
Știu. Pot să pun niște scuipat.
E bine. Gata, JL. Bun, încă una pentru mine.
- Gata. - Clacheta.
- Motor! - Va țese o plasă de siguranță
în mai puțin de cincisprezece...
E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine
E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine
Poate nu trecem pe aici decât o dată
Din câte știu eu
E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine
Ca noi toți, a început de mic
Apoi a crescut
Și când a venit vremea a știut
Ce să facă
- A știut că pentru a reuși - Trebuie să lucreze împreună
- A făcut din piatră o sămânță - Și s-au schimbat pentru totdeauna
Apoi au avut tăria de care aveau nevoie
- Pentru a înfrunta năpastele - Pe viață și pe moarte, să încerci
E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine
E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine
Poate nu trecem pe aici decât o dată
- Din câte știu eu - Poate se înșeală
E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine
Nu e puțin surprinzător
Cum lucrează soarta
Și numai cei care trec la acțiune
Au parte de gustul norocului
Credeți-mă E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine
E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine
Poate că nu trecem pe aici decât o dată
Din câte știu eu
E momentul vieții tale
Trăiește-l cum se cuvine