Aş vrea să mai încerc o dată pentru premiul în bani.
- Este bine pe duminica viitoare? - Nu, Jim. Nu este bine.
- Ascultă, Bice... - Nu, tu să asculţi.
Toţi piloţii mei au 18-19 ani.
Eşti prea bătrân pentru comportamentul acesta de copil.
Oricând te poţi răni acolo înăuntru.
Erai un pilot de curse bun. Nu ai mândrie?
Am rămas fără mândrie când am rămas fără maşini.
Jim, trebuie să priveşti la tine însuţi.
În regulă, porneşti bine.
Câştigi vreo două curse, crezi că eşti pe drumul cel bun.
Dar nu merge, nu-i aşa?
- Rămân dator. - Ai nevoie de ceva bani?
Nu.
Hei!
Ce faci cu chestia asta?
Este pentru un prieten.
Hei! Cum a fost?
Bine.
- Ţi-am adus ceva. - Oh, mulţumesc.
Vai, săraca.
Îi voi găsi un loc bun.
- Te-ai rănit din nou. - Şi?
Într-una din zile vei fi ras în întregime.
De ce vrei să fi pilot de curse?
Poate cursele nu sunt pentru tine.
Ce zici de acele reprezentanţe auto de pe Van Ness?
Pun pariu că acolo un mecanic de top mănâncă o pâine bună de pe munca lui.
Ce este cu toată lumea?
Nu înţelegeţi? Nu sunt mecanic, sunt pilot.
Ştiu cum te simţi, Jim.
Hei, eu credeam că eram fericit pictând seminţe de flori.
Pe urmă, într-o zi, nişte voci din interiorul meu îmi spuneau...
"Tennessee Steinmetz. "
Am spus "Poftim? ". Vocea a spus "Nu eşti fericit".
Tennessee,
de ce singurul lucru pe care îlavem în casă este mâncarea de papagal?
- Vreau să zic, noi nu avem papagal. - Mănâncă aia. Este bună.
Acestea sunt alge presate. Îţi aeriseşte ficatul.
Pe urmă, vocile din mine au continuat precum urmează:
" Eşti pe nicăieri. Trebuie să faci altceva.
Trebuie să-ţi faci bagajele. "
Atunci am întins-o. M-am dus în Tibet...
pe un vârf de munte, cu idoli şi călugări.
Am descoperit adevăratul eu.
A fost minunat.
Nu trebuie să mă duc în Tibet.
Ştiu cine sunt.
Ştiu ce vreau.
În această săptămână, la un carnaval de lângă Bakersfield sunt curse în noroi.
Dacă aş putea ajunge acolo, pot câştiga câţiva dolari.
Pot lua maşina ta?
Da, dar va fi un pic cam dificil de pornit motorul.
Unde este bestia?
Doar nu ai tăiat Edsel-ul.
M-a apucat aşa... dintr-o dată.
A fost singurul lucru decent de făcut.
Crede-mă, Jim, va fi mai fericit acolo sus.
Sunteţi în regulă? Sunteţi ameţit?
Oh, nu. Am o uşoară durere de cap.
Vai, cred că mai bine aţi lua loc. Îmi pare nespus de rău.
Păi, nu este vina dumneavoastră. Nu am vrut să vă iau prin surprindere.
Se pare că aţi intrat în multe necazuri în ultima vreme.
Da. Oh, aceasta este doar o mică...
- Oh, doamnă. - Oh, serios, domnule.
Mă scuzaţi.
Peste 400 cm. cubi.
Două radiatoare, cutie full-sincron, prinde 60 km/h sub 5 secunde.
În regulă, domnişoară Bennett. Mă voi ocupa personal de acest domn.
Vă pot fi de ajutor, domnule?
Văd că sunteţi o persoană care apreciază lucrurile bune.
Sunt sigur că ştiţi că aceasta este ediţia aniversară Thorndyke Special.
Permiteţi-mi să vă spun, domnule...
că eu cred că această maşină vi s-ar potrivi de minune.
Da. Da, mi s-ar potrivi.
- Pot să vă ofer o băutură şi o prăjitură?
- Luaţi-o înainte.
Înţeleg că preţul nu este o problemă pentru cineva ca dvs.
Oh, nu m-aş târgui, dacă la asta vă referiţi.
Cam la ce preţ vă gândiţi?
Cam la 75 $.
75 $.
M-aş putea forţa până în 80. Ce bonus oferiţi, transportul la domiciliu?
Bonus? Transport la domiciliu?
Vă voi dori o zi bună, domnule.
O zi bună.
Hei!
Havershaw!
De unde a apărut asta?
- Domnule Thorndyke. Da, domnule?
- Ce caută chestia asta în salonul meu auto?
Cred că domnişoara Bennett ar putea ştii ceva despre asta.
Da. Ţineţi minte când domnişoara Van Luit şi-a cumpărat noul Bentley?
Ne-a cerut, deasemenea, să-i cumpărăm o maşină mică folosită,
pentru menajera de la etaj.
Atunci, de ce nu este menajera de la etaj în afurisita de maşină?
Maşina a fost returnată în această dimineaţă, domnule Thorndyke.
Avea ceva dificultăţi cu ea.
- Scoateţi-o de aici! - Da, domnule.
Asta pentru ce a fost?
- Poftim? - De ce nu lăsaţi maşinuţa în pace?
Încercaţi să-mi spuneţi ce să fac în propria-mi clădire?
Bine, am depăşit limita.
Doar că mă deranjează să văd pe cineva maltratând o maşină decentă.
Ce fascinant. Acum, că am beneficiat de punctul dvs. de vedere...
vom putea considera relaţia noastră ca fiind terminată?
Havershaw! Scoate jaful ăsta din salonul meu.
Şi dacă-l mai găsesc aici...
cineva se va afla într-o grămadă mare de probleme.
Da, domnule. Bineînţeles. Băieţi, să-i dăm drumul.
Pornim.
- Scuze. Nu este treaba mea, nu-i aşa? - Este absolut în regulă.
- La revedere. - Oh. La revedere.
- Bună dimineaţa. - Bună dimineaţa. Ce doriţi?
- Poliţia. - Bun. Ce doriţi?
Mă scuzaţi că arăt cu degetul, dar aţi mai văzut maşina aceea până acum?
- Nu. Nu am mai văzut-o. - Hei, este o maşinuţă drăguţă.
Hei, stai un pic.
Stai un pic. Cred că am văzut maşina ieri, la salon.
Bun. Acum permiteţi-mi să vă informez despre următoarele:
În primul rând,
nu spuneţi nimic ce v-ar putea compromite drepturile constituţionale.
În al doilea rând, în minutul în care ajungeţi în centru...
v-aş sfătui să aveţi un avocat bun.
- Mergem? - Să mergem? Pentru ce?
Pentru suspiciunea de furt auto.
Hei, stai un pic. Se petrece ceva ciudat aici.
Cum a ajuns maşinuţa aici?
Vă împărtăşesc curiozitatea. Mergem?
O voi face. Bine, o voi face.
Dar vreau să se consemneze. Am mai văzut şmecherii la vânzarea maşinilor...
dar asta le întrece pe toate.
Să plantezi gândacul acesta în posesia unui
om nevinovat şi să mă acuzaţi că l-am furat!
Cum îndrăzniţi, domnule?
Vreţi să spuneţi că aş folosi astfel de tactici?
Exact asta vreau să spun!
În primul rând, poate aţi vrea să ştiţi că în condiţii normale...
nu aş vinde niciodată o maşină cuiva cu care nu sunt...
să spunem, compatibil social.
- Aţi vândut o maşină... - Vă rog! Să nu mai trecem o dată prin asta.
Cred că ne-am descurcat foarte bine.
Domnul Douglas are nevoie de o maşină şi pentru un avans mic...
şi ratele obişnuite, maşina poate fi a dânsului.
Foarte bine, chiar dacă eu personal aş vrea ca dl. Douglas să fie trântit în închisoare...
şi invenţia aceasta pe patru roţi să fie aruncată în golf.
- Cred că domnul Thorndyke este foarte corect.
- Corect? Nu este cinstit!
Am fost tras pe sfoară!
Vreau doar să ştiţi că o ştiu şi că nu îmi place!
Voi face hârtiile.
Vreţi să veniţi cu mine, vă rog?
Pe urmă scoateţi-l pe domnul Douglas cu achiziţia sa de aici...
înainte să-mi pierd cumpătul!
Ce... ?
Ce se întâmplă? Eşti din L. A. , sau ce?
- Credeam că vom merge la noul restaurant din Marin County.
Aţi înnebunit?
Bine. Care-i poanta?
- Cum adică? - Nu ştiu cum l-aţi aranjat...
- Dar sunt sigur că aţi făcut o treabă bună. - Despre ce... ?
Dacă vroiam o maşină capcană mi-aş fi cumpărat una în târg.
Permiteţi-mi să vă spun că habar nu am despre ce vorbiţi.
Veniţi direct cu bestia această mică...
şi îmi asaltaţi Rolls Royce-ul meu personal!
V-am adus-o înapoi.
Îmi vreau banii, vreau hârtiile care le-am semnat...
şi pe urmă plec, ca voi doi, clovnilor, să puteţi râde.
Domnule Douglas, dacă este ceva în neregulă cu maşina...
aţi fi destul de bun să ne spuneţi ce anume?
Doar faptul că vrea să meargă într-o parte, pe când eu vreau în cealaltă.
- Orice ar fi, nu ţine de garanţie. - Sunt sigur de asta.
- Dacă citiţi paragraful 12... - Mă scuzaţi, domnule Thorndyke...
mă simt răspunzătoare pentru că eu i-am vândut maşina acestui domn.
Vă deranjează dacă o încerc?
Domnişoară Bennett! Cina noastră!
Nu voi lipsi mult.
Se pare că se comportă normal acum.
Uneori, proprietarii maşinilor noi au tendinţa de a exagera.
Ne confruntăm cu asta tot timpul.
Credeţi-mă, când eram singur în maşină...
Trataţi-o cu blândeţe la început. Chiar este o maşină bună.
Aveţi multă experienţă cu maşinile?
Ascută, doamnă, de profesie sunt pilot de curse.
Oh, acel Jim Douglas.
Cum adică "acel Jim Douglas"?
Să vedem, acum doi ani, la Laguna Seca...
v-aţi învârtit şi aţi agăţat un frumos Buick Special pe gardul din spate.
La Willow Springs, anul trecut, în februarie...
aţi împrăştiat un Lotus pe toată pista.
De unde ştiţi toate acestea?
Am probleme cu numele şi feţele...
dar nu uit niciodată o maşină.
Îmi plac maşinăriile bune.
Acum, de ce nu-i daţi acestei maşinuţe o şansă corectă?
Aţi cumpărat-o, bucuraţi-vă de ea.
Acum mă puteţi duce înapoi.
Care-i faza, tati?
Vrei să o calci cu buburuza? Voi trece uşor de tine.
Fi serios, bine?
- Aţi văzut cum a decolat? - Una din şmecheriile dvs, domnule Douglas.
Vă spun, nu am nicio legătură. Hei, am virat.
- Eşti beton, omule. Nu aş fi crezut.
Super, tataie, super.
De vreme ce clientul este în sfârşit mulţumit...
voi coborî şi-mi voi căuta un taxi.
Vreţi, vă rog, să opriţi maşina?
Încerc! Priviţi!
Este exact cum v-am spus. Începe din nou.
Ce ciudat. Când am condus eu, nu avea nicio problemă.
Se pare că nu-i pot face nimic!
Domnule Douglas, vă rog frumos să opriţi şi să mă lăsaţi să cobor!
Ascultaţi, îmi pare rău de întâlnirea dvs. , sincer.
Nu vroiam să pierdeţi cina.
Ce te grăbeşti, tigrule? Avem toată noaptea.
La revedere, domnule Douglas.
Staţi, vă voi ajuta eu.
Pot coborî, mulţumesc.
Ce va fi, şefule?
Vreţi să o ajutaţi pe doamna să deschidă portiera?
Ascultă, sunt ocupată. Şi nu sunt mecanic.
Tot ce fac este să vând mâncare, iar asta nu este prea bine. Vreţi ceva sau nu?
- Ajutor! - Doi hamburgeri şi o cafea.
Ajutor!
Mă puteţi ajuta, vă rog?
Ajutor! Sunt prizonieră! Nu pot coborî!
Cu toţii suntem prizonieri, puicuţo.
Cu toţii suntem încuiaţi.
Mmm.
Un cuplu de ciudaţi, Guinevere.
Poftim? Staţi un pic. Staţi un pic. Staţi un pic.
Lăsaţi-mă să deschid portiera.
Hei, vrei să termini, surioară?
Nu spun că acesta este spelunca cea mai stilată din oraş...
dar trebuie să tragem linie pe undeva.
Haide, înapoi pe locul tău.
De ce nu urcaţi la Seabreeze Point?
- Sticleţii nu vă deranjează acolo. - Mulţumesc.
Aş vrea să mă pot revanşa pentru hamburgerii aceia.
Domnule Douglas, vă rog să nu mai continuaţi.
Sunt sigură că nu s-ar fi întâmplat nimic din toate acestea,
dacă aş fi condus eu.
Este a dumneavoastră.
Acum veţi vedea cum stă treaba.
Este foarte jenant.
Da, într-adevăr.
- Preferam să vă cunosc mai bine înainte. - Aşteptaţi un pic.
- Credeţi că am condus intenţionat aici? - Nu încercaţi să explicaţi.
- Treaba e că m-aţi adus aici. - Nu eu v-am adus aici!
Maşinuţa aceasta neastâmpărată.
- Dar spuneaţi că este o maşinuţă drăguţă. - Şi cum spuneaţi...
într-adevăr are anumite toane.
Şi sunt absolut de acord cu dumneavoastră.
- Aduceţi-o mâine şi vă dau alta în schimb. - Nu vreau să schimbaţi maşina.
De fapt, încep să o îndrăgesc.
- Oh! - Nu vă panicaţi!
Nu vă panicaţi. Trebuie să fie un loc de unde să chem un taxi.
Oh!
Hei!
Ştiţi, pentru un moment am avut senzaţia că nu veţi opri.
Acum ce mai este?
Ascultaţi, deja este ridicol. Să ne întoarcem în maşină, hmm?
Staţi pe loc. Staţi pe loc, toată lumea.
Doar un moment, vă rog.
Care este problema?
- Acest bărbat vă deranjează? - Nu, nu chiar.
Este în regulă. Suntem împreună.
- Aceasta este maşina dvs. ? - Mă...
Păi, da. Da, este a mea.
În regulă atunci. Circulaţi.
- Hei, amice! - Da?
Nu este prea inteligent să hoinăriţi noaptea prin parc.
- Corect. - Eu voi conduce.
Ea va conduce.
Ar trebui să vă dau o amendă.
Trebuia să aveţi bun simţ şi să trageţi frâna de mână...
când maşina vă este oprită!
Ei bine, dacă tot ce spui despre maşină este adevărat...
deja începe să se întâmple.
- Ce începe să se întâmple? - Noi, omenirea.
Am avut o şansă să facem ceva cu lumea aceasta.
Am ratat-o. Bine.
- Apare o altă formă de civilizaţie. - Dă-mi o cheie de 11.
- Şed în vârf de munte, da? - Da.
- Sunt printre guru, idoli şi călugări, da? - Da.
- Mă uit la stomacul meu. - Da.
- Dau pe gât un vin de orez. - Um-hmm.
Şi meditez. Văd lucrurile aşa cum sunt.
- Ţi-aş fi putut spune că asta va urma. - Ce va urma?
Jim, se întâmplă chiar sub nasul nostru şi nu putem vedea.
Luăm maşini şi le înţesăm cu informaţii, până devin mai deştepte ca noi.
Ia o maşină.
Majoritatea bărbaţilor investesc mai multă iubire, timp şi bani...
într-o săptămână în maşina lor, decât în soţie şi copii într-un an întreg.
Ştii ce se va întâmpla destul de curând?
Maşinile încep să creadă că sunt cineva.
Nu spun că un lucru mecanic nu poate fi un prieten.
Ca atunci când eram falit în aceea vară...
era această gheară uriaşă în parcul de distracţii Sutro.
Apuca ceasuri şi camere şi mi le arunca printr-o gaură.
- Şi trebuia să le agăţ. Mă urmăreşti? - Da.
Cred că ai stat prea mult în acel vârf de munte.
Pe de altă parte, semaforul din capătul străzii mă urăşte.
Nu ştiu de ce. Dar în ultimele 6 săptămâni...
nu am prins altceva decât roşu.
Mă făcea să stau cu 6 secunde mai mult decât pe ceilalţi! Am cronometrat!
Astfel de chestii se întâmplă şi altora.
Dar ceilalţi nu spun altora...
pentru că aceştia ar spune "Hey-ey-ey-ey".
Tennessee, acel semafor este o grămadă de şuruburi şi piuliţe.
Această maşinuţă este o grămadă de şuruburi şi piuliţe.
Toate au o explicaţie, într-un fel sau altul.
- Nu mă asculţi. - Nu te ambala, bătrâne.
Tot ce a făcut această maşinuţă în această seară se poate explica prin...
noţiuni ca scurt-circuit, uşi înţepenite, probleme de direcţie, piese uzate,
poate ceva escrocherii publicitare.
O voi repara.
- Nu cred că ai prins ideea. - Am prins o idee minunată.
Acest copilaş se întâmplă să aibă o superputere...
şi doar de ea îmi pasă.
Nu înţelegi ce se întâmplă, nu-i aşa?
Au făcut 10.000 de maşini. Le-au făcut exact la fel...
şi una sau două dintre ele ies cu adevărat speciale.
Nimeni nu ştie de ce.
Eu ştiu de ce.
Poate că mă amăgesc...
dar cred că pot scoate ceva din această grămadă tristă de şuruburi.
Salvează astea. Într-o zi vor fi faimoase.
Sunt prietenul tău.
Vrei să faci o plimbare? Vreau să verific reglajele făcute aseară.
- Bine. - Vin imediat.
Hei! Hei, vino aici!
- În regulă, băieţi. Valea! Afară!
Haideţi. Cine vă credeţi?
Nu te mai prosti, bine?
Joacă cinstit. Nu-i face necazuri.
Ai putea avea un cămin bun aici.
- Ce a fost gălăgia aceea? - Nimic. Nimic.
Ah. Urcă.
Ce ţi-am spus? Acum se manevrează bine.
- Au dispărut toate problemele. - Herbie este în regulă.
- Cine este Herbie? - Aceasta maşinuţă.
Am botezat-o după unchiul meu Herb.
Boxa la categoria mijlocie. De obicei, doar în fazele preliminarii.
Treptat, nasul i se umfla tot mai mult...
şi arăta că maşinuţa aceasta.
- Te superi? - Cum spui tu, Tennessee.
Herbie.
- Le cumpăr. - Mulţumesc, domnule.
- Pentru ce sunt? - Pentru o treabă murdară.
- Hmm? - Am o mică mustrare de conştiinţă.
Mulţumesc.
Acum să revenim la afaceri.
- Vrei să concurezi? - Tu cam ce crezi?
Oh, băiete! Ce-i va place lui Herbie.
Le Mans, Monte Carlo.
Emoţii, atracţie, puhoiul de mulţime!
Chiar conduce.
Dacă ai putea să-mi dai un motiv bun pentru care m-ai adus...
în acest deşert ridicol, eu...
Nu este maşinuţa aceea jegoasă din magazin?
Aşa mai merge!
Herbie, te descurci minunat...
dar vezi să nu pară prea uşor.
Joacă inteligent.
Bine Jim! Dă-i drumul! Îi omori!
Şi, cui îi pasă? Îţi spun un lucru.
Cu siguranţă nu vreau să mă prindă somnul în maşina aceasta absurdă.
Haide. Haide!
Acum, Herbie! Acum! Acum!
{Y:i}Câştigătorul, numărul 53, Jim Douglas, conducând un Class-D Special.
- Felicitări. - Bună cursă, Jim.
- Mulţumesc, Ray. - Băiete, a fost grozav Herbie astăzi.
Şi eu am fost acolo. Nu poţi spune că a fost un condus pe cinste?
Hei, nu încerc să-ţi minimalizez meritul...
dar trebuie să recunoşti că băiatul acesta te-a susţinut tot timpul.
Da. Este o maşinuţă drăguţă.
Şi mai ştii ceva?
Pentru prima dată după mulţi ani, m-am redescoperit acolo, pe traseu.
Un simţ al autorităţii pe care doar piloţii de top îl au, înţelegi?
Am cam simţit că ai simţit.
Tennessee, nu aş recunoaşte asta altcuiva, dar...
începeam să cred că nu voi mai fi altceva decât un derbedeu.
Pe urmă, a început să se întâmple asta.
Jim, mă bucur pentru tine.
Ştii bine.
Ei bine, bună.
Văd că aţi învăţat în sfârşit să mânuiţi maşina. Felicitări.
- Mulţumesc. - Ce i-aţi făcut?
Oh, un reglaj aici, un reglaj acolo.
Vreţi să o vindeţi înapoi? Oricum, eu sunt proprietarul ei.
Mai aveţi 23 de rate de achitat.
- Ei bine, eu... - Vă voi spune ce voi face.
Iau maşina şi vă mai dau 1.000 $, bani în mână. Ce ziceţi?
Nu. Nu vrei să faci asta.
Este în regulă, Tennessee. Ştiu ce fac.
Cred că domnul Thorndyke este într-o încurcătură... cine sau ce a câştigat cursa.
- Şi ce înseamnă asta? - Într-o bună zi, vă voi învăţa...
să nu confundaţi maşina cu şoferul.
Ar trebui să profit de ocazie.
Domnule Thorndyke, cred că aţi avut o idee grozavă.
- Care? - Concuraţi în Libra Open...
- La Riverside, la sfârşitul lunii, corect? - Da.
Ei bine, sunt sigură că domnul Douglas ar vrea să scape de...
- Grija plăţii ratelor. - Fără îndoială.
Dar de ce ar trebui să cred că aceasta este o idee bună?
Ei bine, dacă domnul Douglas ia parte la cursă...
ar putea paria cu maşina pentru ratele rămase.
Ce spui, Douglas?
Învingătorul va deveni singurul proprietar al maşinii.
Acum un moment spuneai că mă înveţi o lecţie.
Oare simt o umbră de îndoială?
Întrecere. Acesta este numele jocului, nu?
Câştigi sau pierzi. Te faci auzit sau taci din gură.
- Thorndyke, te-ai ales cu un târg. - Splendid.
Întâlnirea piloţilor a luat sfârşit. Acum, a treia cursă a după-amiezii...
va porni aici, la Riverside.
Ţineţi ochii pe prietenul tău din buburuză, draga mea.
Îl voi strivi.
{Y:i}Eliberaţi grila de start. Eliberaţi grila de start, vă rog.
Nu pot sări în sus de bucurie. Dacă se întâmplă ceva, îl pierdem pe Herbie.
- Credeam că ai încredere în el. - Da, am încredere. Da.
{Y:i}Şi acum, cel care dă startul ridică drapelul.
{Y:i}Motoarele sunt pornite...
{Y:i}şi imediat vom avea startul.
{Y:i}Toate maşinile se prezintă bine pe grila de start.
{Y:i}Piloţii din primul rând semnalizează că sunt pregătiţi de cursă.
{Y:i}Au ridicat mâna. Drapelul este sus... şi au pornit!
{Y:i}Maşinile se răsfiră acum. Toate maşinile se apropie de prima curbă.
{Y:i}Trec prin "S".
{Y:i}Distanţată, maşina numărul 14 al d-lui. Thorndyke...
{Y:i}mătură totul în cale.
{Y:i}Restul maşinilor sunt răsfirate de parcă s-au descărcat pe linia dreaptă.
Încă nu, Herbie! Încă nu!
{Y:i}Clasamentul în turul 23: Thorndyke este încă liderul, Lesser al doilea
{Y:i}şi Erwin pe poziţia a treia.
Acum, Herbie! Acum!
{Y:i}Acum maşina numărul 53... Douglas... începe să atace...
{Y:i}depăşind maşinile rând pe rând, cum face şi cu nr. 20.
{Y:i}Intră în viraj, unul foarte dificil şi rapid.
{Y:i}Trece prin pluton, cel care acum depăşeşte nr. 23...
{Y:i}este maşina nr. 53... Douglas.
{Y:i}Tocmai a înviat şi ridică miza în această cursă.
{Y:i}Depăşind maşinile, intră pe linia dreaptă...
{Y:i}maşina nr. 53... Douglas... îşi încearcă norocul.
{Y:i}Pe linia dreaptă este acum Thorndyke cu maşina nr. 14.
{Y:i}Creşte tensiunea. Douglas, cu nr. 53, se apropie de Thorndyke, cu nr. 14.
{Y:i}Douglas a prins viaţă
{Y:i}şi îl presează pe lider.
{Y:i}Îşi face curaj să treacă, dar nu reuşeşte.
{Y:i}A fost blocat de Thorndyke, în maşina cu nr. 14.
{Y:i}Douglas iese pe margine, loveşte câteva indicatoare...
{Y:i}şi se pare că a pierdut controlul.
{Y:i}Se loveşte de indicatorul nr. 4.
{Y:i}Thorndyke continuă, dacă maşina nr. 53 rămâne acolo...
{Y:i}Acum îşi face reintrarea!
Aveţi grijă!
- Hei, bun punctaj, campionule. - Mulţumesc frumos.
Hei, ce campion. Ce pilotaj.
Staţi un pic, domnule Thorndyke. Nu aveţi...
Cer ca această chestie să fie sechestrată şi verificată!
- Vă spun că se întâmplă mai multe decât se văd!
Mulţumesc frumos, domnule.
Mulţumesc. Mult de tot.
Mi-am luat şi pălărie!
Ca acest maestru? Hai, râzi!
Nu prea arătaţi bine în poze, în ultima perioadă.
Cum să arăt bine? Nu am fost în stare nici să dorm.
Maşina aceea împuţită mă scoate din minţi!
V-aţi gândit că poate nu maşina este de vină?
- Poate este stilul d-lui. Douglas de condus.
- Prostii!
Nu există şofer în lume în stare să scoată viteza aceea dintr-o aşa maşină.
Nu, i-a făcut el ceva...
şi voi afla eu ce anume!
Aţi devenit obsedat de toată povestea aceasta.
Sunt şi alte maşini, alte curse. De nu o lăsaţi baltă?
Draga mea copilă, cât de puţin mă cunoşti.
- Da, domnule Thorndyke. - Carole?
- De cât timp eşti cu noi? - Un an şi jumătate, aproape doi. De ce?
Cred că am fost un pic neglijent...
că nu ţi-am spus mai demult cât de bine îţi faci treaba.
Păi, mulţumesc.
Şi Carole, pentru că nutreşti cele mai bune sentimente pentru organizaţie...
vreau să faci o sarcină oarecum neobişnuită.
Oh?
Peter Thorndyke.
Este pentru tine.
În regulă. Poţi vorbi de aici.
Mulţumesc.
Da, bună ziua.
Oh, cred că ar fi chiar în regulă.
Hmm, la 7:30 va fi bine.
Da. La revedere.
- Cred că voi... - Vreau să te vezi cu Douglas, să-l cunoşti.
Cine ştie? Dacă are talentul pe care cred că îl are...
poate i-am putea da şansa...
să se alăture organizaţiei noastre, să concureze sub culorile noastre.
- Dar mai întâi, trebuie să ştim ceva de el. - Ce spuneţi despre diseară?
- Foarte bine. - La 7:30?
Foarte bine! De ce să pierdem vremea?
Oh, Carole, încă un lucru.
Lasă-ţi maşina. Ia "Special". Aceea îi place.
Oh, mulţumesc.
Cred că ar trebui să vă spun că era domnul Douglas cel care a sunat.
Excelent. Bate fierul cât e cald.
Cu toată sinceritatea, mi-ar plăcea să subliniez că...
am acceptat să cinez cu el înainte să mi-o cereţi dumneavoastră.
Respect sinceritatea ta, draga mea...
o calitate nu neapărat de dispreţuit.
Mulţumesc.
O fată foarte loială.
- L-am lustruit pe Herbie pentru tine. - Ah, Carole Bennett m-a sunat înapoi.
- Vine să mă ia cu Special. - Nu îl iei pe Herbie?
Vrea şi el puţină relaxare, exact ca tine.
Maşina este...
- Pe mai târziu, Tennessee.
- Ce recunoştinţă, după câte a făcut pentru tine.
Herbie, nu pune la suflet. Jim nu a vorbit serios.
Nu uita: nu este primul tip care îşi pierde capul...
pentru un scaun înghesuit şi pentru o vopsea.
Îşi va reveni el.
- Bună seara. - Scuze. Ceilalţi şobolani au plecat.
Nu, nu! Vă rog. Nu pentru domnul Douglas am venit.
- Am intrat să-mi aduc omagiile maşinuţei. - Hmm?
Uite-o.
- Ce minunată este, într-adevăr. - Nu te înţeleg, amice.
Oh, serios, domnule. Recunosc o maşină rară atunci când o văd.
La urma urmei, cine să ştie mai bine decât mine?
Eu, care am fost făcut praf din nou de acest... etalon de perfecţiune.
Să mă scuzaţi că vă spun, domnule...
dar trebuie să ai demnitate atunci când eşti înfrânt.
Ştiţi ceva, domnule Thorndyke? Poate că v-am judecat greşit.
- Păi, mulţumesc.
- În ultima vreme am judecat greşit pe mulţi.
Doriţi ceva de băut? Ceva cafea irlandeză?
Specialitatea casei. Reţeta mamei mele.
- Sunteţi amabil. Mi-ar plăcea. Mulţumesc. - Mă întorc într-o clipă.
Sunteţi foarte amabil. Mulţumesc mult de tot.
Este incredibil, nu-i aşa, să crezi că acest obiect cu aspect nevinovat...
este capabil de asemenea realizări.
Într-adevăr.
Şmecheria este să nu uiţi niciodată mănuşile de azbest...
când faci cafeaua în acest fel.
Fascinant. Da.
Da. Destul... Destul de fascinant.
Poftim.
Oh. Ce înviorător.
Oh, mulţumesc.
- Pentru irlandezi. - Pentru maşinuţă, un adversar galant.
- Fie că maşina mai bună să învingă. - Fie că cea mai bună maşină să învingă.
Oh, este foarte bună, nu-i aşa? Foarte bună, într-adevăr.
- Vă place? - Ce credeţi?
Nu mai suport privirea aceasta flămândă.
Treceţi la volan.
Ştiţi ce mi-am zis când v-am văzut pentru prima dată?
- Ce anume? - Mi-am zis "Uite o doamnă adevărată".
Aşa ar fi trebuit să fie... eu şi o astfel de maşină.
Mă scuzaţi că întreb, dar nu vă descurcaţi bine cu maşinuţa?
Sigur. Dar vă imaginaţi ce aş putea face cu aşa ceva?
Este chiar atât de important pentru dvs. ?
Fără o maşină adevărată, sunt doar jumătate de om.
Din ce parte a Irlandei spuneaţi că este mama dvs. ?
Coney Ireland.
Mă duc să mai fac cafea.
Oh, hmm, aţi dori o pată de frişcă?
- Îmi plac toate felurile de pete. - Îmi pare foarte rău.
Acum, să bem pentru Herbie...
- Cea mai grozavă maşinuţă din lume. - Da. Chiar aşa.
- Mm-hmm. - Auzi, auzi. Auzi, auzi.
- Pentru Herbie. - Pentru Herbie. Îmi pare rău pentru mână.
Îmi cer scuze. Pentru Herbie.
Ca să vezi. S-a oprit motorul.
Ce spuneţi de asta? Portiera este înţepenită.
- Mmm. - Aşa este cu maşinile.
- Da. - Cred că va trebui să aşteptăm urmarea.
Ei bine, aşa cum spunea odată cineva foarte inteligent...
"Aşa este cu maşinile”.
- Tocmai am spus asta. - Oh.
Mă întreb dacă reputaţia dvs. este adevărată.
Care este reputaţia mea?
Oh, am auzit că Jim Douglas este interesat doar
de maşinile rapide şi de banii făcuţi uşor.
Nu este adevărat.
- Oh? - Mm-hmm.
- Mai ştiţi ceva? - Ce anume?
Când lumina vă luminează din poziţia corectă...
sunteţi la fel de frumoasă ca generalul Grant pe bancnota de 50 $.
Vai mie.
Vreţi să cunoaşteţi secretul maşinuţei?
Vreau, într-adevăr.
- Vă spun secretul maşinuţei. - Nu, nu, nu. Aşteptaţi un pic.
În regulă. Spuneţi-mi.
Este inima.
Aceasta este: Inima.
Inima. Da.
Ei bine, asta cu siguranţă o voi nota.
- A dispărut durerea de cap? - Nici urmă de ea.
Anticiparea victoriei este cea mai bună aspirină.
- Aceasta este ziua mea. - Eliberaţi grila. Eliberaţi grila.
- Păreţi foarte încrezător. - Ştii, cred că sunt.
{Y:i}Părăsesc grila de start, intră în primul viraj.
{Y:i}Pista se lăţeşte acum.
{Y:i}Toată lumea a trecut cu bine de primul viraj.
{Y:i}Sunt foarte multe maşini bune aici.
{Y:i}Cel care iese din pluton, atacând, este Peter Thorndyke în maşina nr. 14.
{Y:i}Depăşeşte câteva maşini în acel viraj.
{Y:i}Acum apare şi mai depăşeşte 3 maşini, preluând conducerea.
{Y:i}Thorndyke conduce cursa, în maşina nr. 14.
{Y:i}Cel care atacă acum este Douglas, în maşina nr. 53...
{Y:i}care şi el depăşeşte 3 maşini şi trece de pluton...
{Y:i}şi se lansează în urmărirea lui Thorndyke, în maşina nr. 14.
{Y:i}Şi pe măsură ce se apropie linia dreaptă, maşina nr. 53 vine destul de repede...
{Y:i}şi reuşeşte depăşirea.
Aşa, Jimmy băiete!
Du-te, Jimmy!
Până acum, Jim Douglas pare că vrea să ia toate punctele.
Trece prin "S", intră bine în virajul 6...
{Y:i}În timp ce parcurge linia dreaptă, Douglas încetineşte...
{Y:i}şi Thorndyke trece ca racheta pe lângă el.
{Y:i}Se pare că maşina lui Douglas are probleme.
{Y:i}Da, maşina nr. 53 pierde rapid teren.
{Y:i}Are ceva probleme, probabil mecanice.
Intră! Intră!
Cafea irlandeză.
Dacă este nevoie, voi sta aici toată noaptea.
Pot savura momentul la nesfârşit. Corect. Aşa.
Nu te îngrijora, micuţule. În curând vei fi acasă.
Aşa. Corect. Aşa.
Vrei să ieşi din cadru? Vor doar cu mine. Ne vedem imediat.
Sărăcuţul de tine. Ai febră.
Nu te necăji. Jim se va întoarce în curând.
Nu te-ar fi lăsat niciodată, dacă nu ar fi fost ceva important.
Ştiu. Nu este nimic mai rău decât mahmureala de după cafeaua irlandeză.
Tu eşti, Jim?
- Pot intra? - Sigur. Intraţi.
Nu v-aş învinovăţi dacă m-aţi da afară.
Pentru ceva ce a făcut Thorndyke?
Cum pot să învinovăţesc pe cineva?
Thorndyke a ruinat maşinuţa chiar sub nasul meu.
- Unde este Jim? - Nu ştiu.
A ieşit imediat după ce ne-am întors. Nu a spus niciun cuvânt.
Ne-a lăsat baltă, pe mine şi pe Herbie.
Nu are grijă de maşina lui după cursă?
Puteţi face ceva?
Cum ar fi?
Păi, s-să ajutaţi maşinuţa.
Nu sunt mecanic, dar cred că suferă.
- Suferă? - Vă rog.
- Pot folosi această salopetă? - Sigur.
Ah, uitaţi. Vreau să vă spun, ca să nu va mai faceţi griji.
Nu mai sunt cu Peter Thorndyke. Nu gândim la fel.
- Oh, ştiu. - De unde ştiţi?
Păi, altfel, Herbie nu v-ar fi plăcut.
Herbie nu m-ar fi plăcut?
Domnişoară Bennett, eu trebuie... Trebuie să mă înţeleg cu cineva.
Cu Jim nu pot vorbi. L-ar distruge.
Nu ştiţi cum era înainte să apară maşinuţa.
Jim era înfrânt. Era crimă. Nu-şi putea găsi o slujbă.
A intrat în necazuri. Toată lumea îi suflă în ceafă.
Pe urmă, în viaţa lui a apărut Herbie. Vă amintiţi aceea zi?
Îmi amintesc.
Ei bine, Jim a reînceput să câştige cursele.
Şi-a recăpătat respectul de sine.
Ce să fac? Să-i spun că Herbie a câştigat cursele, nu el?
- Hmm, Herbie a fost? - Păi, eu...
Dvs. reparaţi maşinuţa. Vă spun eu ce se întâmplă.
Nu ştiam nimic.
Pe urmă, m-am dus în Tibet.
M-am conectat la treaba cu meditaţia.
- Cum sună? - Ca un ciripit de păsărele.
Ei bine, alimentarea este curată.
Bujiile sunt curate. Căblăria este verificată.
Se pare că ne prezentăm bine.
Herbie şi cu mine apreciem ce aţi făcut.
Nu credeţi un cuvânt din ce v-am spus despre maşinuţă, nu-i aşa?
Ei bine, întotdeauna există un început.
Îmi imaginez că Adam considera că femeia...
era un accesoriu destul de ciudat, atunci când a întâlnit-o pe Eva.
Este un început. Nu puteţi crede chiar pe loc. Cere timp.
- Bună. - Bună.
- Ce este asta?
- Aţi mai văzut ceva atât de frumos? - Foarte drăguţ.
Care este marea idee? Deja ai o maşină.
- Nu după ce s-a întâmplat azi. - Ah, taci.
- Vrei să te audă Herbie? - Tennessee, nu începe din nou.
Uite, urmează El Dorado.
Acolo sunt aliniate maşini adevărate. Am nevoie de ceva cu care să fac faţă.
- Herbie s-a descurcat până acum, nu? - Bineînţeles!
Staţi un pic, amândoi. M-am descurcat bine până acum cu maşinuţa...
datorită unor mici setări şi dacă nu vă supăraţi, datorită condusului.
Dar... nu mai trebuie să mă amăgesc.
Am nevoie de o maşină mare, puternică. Acum o am.
Nu-i da atenţie. Nici măcar nu o privi.
Alo.
Peter Thorndyke la telefon.
Măi, măi.
Da, da, Thorndyke. Ştiu ce i-ai făcut maşinii mele. Ţi-ai stors mult creierii.
Oh, îţi imaginezi cum m-am simţit.
Vezi, pur şi simplu nu sunt responsabil când beau. Ştii cum este.
- Las-o baltă şi la revedere. - Stai, stai, stai, stai.
Înţeleg de la un prieten ca azi ţi-ai cumpărat un Lamborghini nou.
- Şi? - Şi mai ştiu că datorezi o grămadă de bani.
Vreau maşinuţa pentru mine, din motive sentimentale...
şi sunt perfect de acord să-mi majorez oferta precedentă...
{Y:i}şi să-ţi dau 1. 500 $ pe ea.
{Y:i}Acum. Imediat. Sunt în zonă.
Thorndyke, nu-mi place de tine, dar ţi-aş putea folosi banii.
Ne-am înţeles. Vino şi du-o.
- Cum adică "ne-am înţeles"? - Vând maşinuţa.
- Ce faci? - Nu faceţi tărăboi.
Am nevoie de bani.
Ticălosule! Nu-i poţi face aşa ceva lui Herbie!
Carole, poţi să-i explici care este realitatea cruntă?
Eu? Hmm! Păi... !
După cum îmi dau eu seama, nici eu nu sunt prea deşteaptă.
Am scăpat de un toc la fix pentru a găsi altul.
Ce s-a întâmplat cu tine? Credeam că eşti de partea mea.
Nu când îi faci aşa ceva lui Herbie.
Toată lumea a înnebunit aici?
Înţeleg cum se simte Tennessee.
Tocmai a aterizat dintr-o farfurie zburătoare.
Dar tu... credeam că tu gândeşti.
Ceva îmi spune că este foarte greşit să vinzi maşinuţa.
Îţi mulţumesc pentru opinie, dar ce să fac? Am nevoie de bani.
- Sunt... Tennessee, dacă nu vând maşina... - Nu vorbi cu mine.
Îmi p... Îmi pare rău. Nu ar fi trebuit să mă amestec.
Da, ai perfectă dreptate.
De fapt, nu ştiu... Ce faci aici?
Aş vrea să ştiu. Chiar aş vrea să ştiu.
Dacă nu eram aşa tânăr şi nevinovat, un anumit gând mi-ar fi putut intra în cap.
- Cum ar fi? - Cum ar fi că ai ieşit cu mine...
ca Thorndyke să poată distruge maşinuţa.
Asta crezi?
- Trebuie să recunoşti, este tentant. - Bine.
Bine. Vrei să ştii ce făceam aici?
Ei bine, mi-a părut rău pentru ce s-a întâmplat azi.
Aşa că am demisionat de la Thorndyke şi am venit aici ca o idioată...
să văd dacă mă pot revanşa.
Nu este acesta "cel mai frumos gând al zilei"? Foarte emoţionant.
Cred că este timpul să-ţi spună cineva care este scorul.
Tennessee este prea indulgent.
Chiar credeai că tu ai câştigat acele curse?
Da, cred că eu le-am câştigat... Cum adică dacă eu am câştigat cursele?
- Scuză-mă! - Vrei să-ţi spun ceva, lăudărosule?
Recunosc, nu am crezut când mi-a spus Tennessee...
dar acum văd că are tot sensul din lume.
- P-p-poftim? - Capul tău cât un degetar s-a umflat de tot.
Tu nu ai câştigat nicio cursă.
Tu nu ai putea găsi nici gaura în macaroană.
Tennessee, vrei să termini acolo, afară? Nu-mi aud gândurile.
Nu sunt afară, ticălosule. Sunt aici.
Ei bine, termină. Voi...
Atunci ce este această gălăgie?
Nu!
Opreşte-te! Opreşte-te! Nu ştii ce faci!
Uite! Uite ce i-a făcut maşinii mele.
- Bine, bine. Poate a fost un pic gelos. - Bineînţeles că este gelos.
Întotdeauna a fost gelos, pentru că eu primeam laudele pentru victorii!
Dă-i drumul. Îţi dai seama ce spui?
În astfel de momente, indiferent de moment...
întotdeauna spun că banii sunt făcuţi ca să uşureze suferinţa.
Bună seara, draga mea. Poftim, domnule.
1500 $ pentru maşinuţă, aşa cum am promis.
Observ că nu este în cea mai bună condiţie...
dar eu întotdeauna îmi respect cuvântul dat.
Hmm, hmm, 2.000. Ce ziceţi de 2000 $?
Măcar atât pot face pentru un om aflat în suferinţă.
Putem considera că avem o înţelegere?
- 2.000 $? - Da.
2.000 $ pentru o maşinuţă distrusă. De ce?
Presupun că ai putea spune că am un locuşor călduţ în inimă.
Tu nu ai un locuşor călduţ în tot organismul. De ce o vrei?
Tu nu o vrei, eu o vreau. Ia banii.
- Tu... Şi tu! - Ascultă, Douglas. Nu trebuie să fi impulsiv.
- Doar încerc să-ţi dau nişte bani! - Nu vreau banii tăi!
De ce îţi trebuie maşina?
Şi să crezi ce zici. Să crezi ce zici!
- Să cred... ce? - Jim, nu contează dacă îl crezi, sau nu, pe Herbie.
Herbie nu mai crede în tine.
Hmm?
Unde s-a dus? Unde este?
A şters-o. La ce te aştepţi?
- Păi, haideţi. Să-l găsim. - Asta vă priveşte doar pe voi doi.
Succes.
Herbie? Herbie!
Uite cu cine te-ai împrietenit, draga mea.
Prietene, mai bine ai găsi înaintea mea aceea maşină.
- Centralist. - Mobil KQX-2942.
Vreau 567-3998.
Havershaw, voi cere personalului...
să lucreze şi în schimburi de zi şi în schimburi de noapte.
Trebuie să îndeplinim o mică sarcină.
Herbie?
Herbie!
Aceasta este.
Herbie!
Mă scuzaţi.
- Havershaw, dezmembreaz-o. - În regulă, băieţi.
L-aţi auzit pe domnul Thorndyke. Dezmembraţi-o.
Voi afla ce secret are!
- După ea! - După ea!
Haideţi! Prindeţi bruta!
Ţineţi-vă de ea, proştilor! Ţineţi-vă!
Herbie!
Daţi-mi poliţia.
Alo, poliţia?
Herbie?
Hei, tu... !
- A trecut o maşinuţă pe aici? - Da, tocmai a trecut fără să plătească...
Nu, Herbie, nu o face!
Herbie!
Herb, înapoi! Herbie!
Haide, dragă. Mâine va fi o zi minunată.
Aaah!
Herbie, ajută-mă.
Herb?
Nu mă mai pot ţine mult timp.
Băiete, ce noroc a avut. Maşinuţa i-a salvat viaţa.
Cum adică, maşinuţa i-a salvat viaţa?
Pe moment aşa părea.
Ştii cât... cât de ciudate par câteodată lucrurile în ceaţă?
- Cred că ai stat prea mult pe Haight-Ashbury.
Aprindeţi lumina acolo.
Aha!
- Ce este chestia aceea? - Este un calmar uscat, sergent.
Hmm.
Poftim pagubele. Puteţi plăti?
- Îmi pare rău. Nu am bani. - Atunci, maşina va fi sechestrată.
Cred că judecătorul va hotărî vânzarea la o licitaţie şi banii merg la d-l. Wu.
Staţi un pic. Pot vorbi cu domnul, vă rog?
Am petrecut ceva timp pe un vârf de munte din China...
învăţându-i engleză pe unii dintre ei.
Tu ai învăţat engleză pe alţii?
Să nu o luăm personal.
Este o chestie de vorbit pe limba lor.
Ai un pic de tradiţionalism şi amabilitate şi vei fi surprins.
Poţi deşuruba "ne-deşurubabilul".
Dă-i drumul.
Ah. Ah, ah, ah.
Herbie-la!
- Herbie? - Herbie!
- Ho! - Ho!
- Se rezolvă. Este un colecţionar de maşini. - Bun, bun.
- Aoleu. - Care este problema?
Avem o altă problemă.
Îi place maşina atât de mult încât vrea să o păstreze.
Bine, maşina este a lui, dar trebuie să mă lase să concurez la El Dorado.
Spune-i că dacă voi câştiga poate păstra banii de premiu...
dar va trebui să mi-l re-vandă pe Herbie pentru un dolar.
Acum vorbeşti pe limba mea.
{Y:i}Atenţiune! Piloţii şi proprietarii să se prezinte la domnul Granatelli...
{Y:i}la sediul preşedintelui.
Mai departe, trebuie să rămâneţi pe drumurile secundare atribuite cursei.
În rest, am încercat să reducem regulile la minim.
În locul prostiilor tehnice, care şi aşa sunt prea multe în ziua de azi...
noi punem accentul pe viteză, rezistenţă şi curaj, aşa cum era mai demult.
După cum ştiţi, cursa este deschisă tuturor. Merge orice.
Orice model de maşină şi echipaj dorit.
Obiectivul, domnilor, este victoria. Vă doresc succes tuturor.
Domnule Wu? Înţeleg că sunteţi noul proprietar al maşinii pilotate de Douglas.
Pentru că şi eu sunt interesat de maşini, mi-am permis libertatea să vă caut.
- Mulţumesc. - De aceea mă veţi ierta că o spun...
că poate nu sunteţi chiar atât de naiv pe cât lăsaţi să se creadă.
De fapt, sunteţi un operator ager...
unu care reuşeşte să conducă exact, printr-o metodă sau alta...
metode îndreptăţite, bineînţeles...
un număr mare de afaceri.
Este scris: Unul nu poate pierde tot.
În această situaţie, puteţi ţine un pariu tentant...
privind deznodământul cursei?
Pariu? Zeiţa norocului întotdeauna mă va considera cel mai înfocat fan.
Splendid. Splendid. Intrăm aici? Este un pic mai retras.
Sunteţi domnul Thorndyke. Întotdeauna vroiam să vă întâlnesc.
Aţi auzit de mine? Încântător!
Nu dvs. sunteţi domnul care a inventat scrisul mărunt...
la subsolul contractului de vânzare al unui automobil?
În persoană.
- Un adversar de temut. - Sunteţi foarte amabil.
Şi acum, domnule, termenii pariului?
Ce v-ar plăcea?
Ce oferiţi?
- Bine, să ne îmbarcăm. - Ce mai face micul nostru prieten?
- Sper să rămână întreg. - Să rămână întreg?
Era atât de buşit, încât a trebuit să tai cadrul ca să îl îndrept.
Mă scuzaţi.
Este cursa de dimineaţă spre Fresno?
Thorndyke, aceasta maşinuţă merge atât de repede...
încât este nevoie de 3 oameni înăuntru ca să nu-şi ia zborul.
Ei bine, sigur ţi-ai ales echipa corectă. Pa-pa.
Succes, Thorndyke.
Havershaw. Sper că nu ţi-ai pierdut timpul de pomană.
- Ai petrecut momente utile cu maşinuţa? - Da, domnule.
Atunci, bazându-te pe ce ştii deja...
ce şanse de victorie îi dai maşinii lui Douglas?
Aş spune... de la improbabil la imposibil.
Havershaw, eşti un şobolan pe placul inimii mele.
Mulţumesc, domnule.
{Y:i}Domnilor, porniţi-vă motoarele.
Conduci bine.
Pot să-mi descleştez degetele? Am depăşit pe toată lumea?
- Cu excepţia lui Thorndyke. - Să ne punem pe lucru.
Se apropie, domnule.
Ei bine, nu suntem prea îngrijoraţi, nu-i aşa?
Acum, Havershaw...
nu ne apropiem de pata aceea periculoasă de ulei de pe drum?
Urmează chiar acum, domnule.
Haide! Împinge! Împinge, vierme ce eşti!
Jim, este apă!
Pornim!
Domnule Thorndyke, acela nu sunt eu!
Dă-mi ceva să-mi şterg ochelarii.
Havershaw, te-ai gândit vreodată să-ţi faci manichiura?
Uite-i.
Acum priveşte-mă cum îi spulber de pe şosea.
Cine este tipul îmbrăcat în blană?
Nu avem timp pentru mâncare, idiotule!
Unde suntem? Cât de departe este tabăra de chinezi?
Ce se întâmplă cu tine? Nu ştii nici să desfaci o hartă?
În acest moment, liderii cursei se apropie de...
istoricele oraşe miniere.
Pe prima poziţie, după ce trece de punctul de control nr. 3...
este Jim Douglas.
Peter Thorndyke în Special şi-a recuperat copilotul...
şi câştigă rapid teren...
lângă faimoasa comunitate de mineri de la tabăra de chinezi.
- Acum ce are?
- Nu ştiu. - Nu puteam rămâne deja fără benzină.
Poftim. Stai un pic.
- Am o bănuială. - Care este problema?
Exact cum credeam. Apă. Au făcut-o din nou.
- Acum ce vom face? - Dă-mi harta.
În regulă. Se pare că suntem la 3 mile de tabăra de chinezi.
- Dacă am coborî pe la... - Hei.
Ce se întâmplă?
Nici-o problemă, omule. Este maşina unchiului Wu.
Doar nu crezi că ar lăsa pe cineva să i-o distrugă, nu?
Î-î-î-încet, băieţi.
Se pare că maşina lui Jim Douglas a dat de necaz.
Nici urmă de el la punctul de control nr. 9.
Peter Thorndyke realimentează la tabăra de chinezi.
Haideţi! Haideţi odată! Mă grăbesc!
Sigur. Îi spun tatălui meu.
Tatăl meu spune...
"Graba este risipă.
Risipă este şi oala crăpată care nu a văzut orezul niciodată".
Nu mă interesează cât de crăpată este oala de orez a tatălui tău! Vreau...
Hei! Câţiva de acolo treceţi aici imediat!
Gata, poţi pleca.
Plec de aici.
Nu este plin. Nu poţi pleca încă.
Ei bine, priveşte-mă.
Pe măsură ce ne apropiem de jumătatea primei zile a cursei...
Peter Thorndyke, după o întârziere la tabăra de chinezi...
începe să ajungă din urmă restul plutonului.
I s-a răsturnat bradul de Crăciun, domnule.
De aici începe terenul care ne place nouă. Doar la vale.
Cât de adevărat este că cele mai bune metode sunt cele simple.
- Asta spuneam întotdeauna, domnule... - Oh, taci!
Trebuie să ne apropiem de ceva ce vrea să fie un tunel sau un pod.
Oh, iată un tunel. Acesta trebuie să fie.
- Ce faci? - Este un lift.
Dar Herbie nu încape.
Toată lumea să coboare.
Nici-o urmă de ei.
Poţi deschide vinul acum, Havershaw.
Este răcit, aşa cum vă place, domnule.
În regulă, ajutaţi-mă. Toţi împreună.
Pentru dvs. , domnule. Admiraţia mea nemărginită.
Mulţumesc.
Mmm! Ştiţi ceva despre şampanie, d-le. ?
Havershaw, dacă îmi spui că bulele îţi gâdilă nasul...
probabil te voi omorî!
Scapă de poşirca aceea!
Roata aceea nu ar fi trebuit să se desprindă până acum?
Este în întârziere, domnule. Îmi este teribil de jenă pentru întârziere.
- Nu ştiu ce ar... - Nu te mai smiorcăi!
Le voi da un ghiont prietenesc.
Hei, de unde este aceea roată?
Ţineţi-l!
Nu face mişcări bruşte.
Este în regulă dacă plâng foarte liniştit?
Carole, pune piciorul înapoi pe bara de protecţie.
Haide. Acum, dă-mi mâna.
Doar dă-i drumul. Dă-i drumul. Dă-mi mâna.
- Încerc, dar mintea nu primeşte mesajul. - Haide. Haide.
Acum, urcă pe capotă.
Aşa, băiete.
În regulă. Să punem roata de rezervă şi să-l repunem pe Herbie pe şosea.
Din nou Thorndyke. A făcut o pizza din roată.
Şi acum, aici, în Virginia City...
punctul terminus al primei zile de la El Dorado...
privim cu toţii spre drumul dinspre vest.
Şi în orice moment, ar trebui să vedem maşina...
care va termina prima jumătate de la El Dorado, cursa pentru aur.
Sus în standul juriului, juriul şi comisarii sunt pregătiţi.
- Un moment. Prima maşină apare chiar acum.
Pur şi simplu zboară pe şosea. Şi acum trece de noi.
Te descurci, Tennessee?
Ohh!
Aah! Aah! Aah! Aah!
Uau!
Jim, vrei să opreşti?
Acum, nimeni să nu respire.
Gata?
Aaah!
În prezent, doar o maşină nu este contorizată.
Nu se aude absolut nimic despre maşina lui Douglas...
care a gândit foarte previzibil în primele face ale zilei.
Ei bine, văd că juriul se retrage şi la fel facem şi noi.
Dar ne întoarcem la El Dorado mâine dimineaţă la 7:30...
ca să vă prezentăm startul în a doua şi ultima fază înapoi spre Yosemite Valley.
Noapte bună tuturor.
Un pic de supă de pasăre nu a stricat nimănui.
Mulţumesc.
Oh, mulţumesc. Sper că-l va ţine laolaltă.
Am sudat peste sudurile anterioare.
Domnule Wu, instalaţia electrică este arsă aproape în întregime.
Cămăşile cilindrilor sunt zgâriaţi, carburatorul este varză, tăblăria coaptă.
Această maşinuţă s-a rupt în bucăţi încercând să ne aducă până aici.
Ne-a dat tot ce putea.
Poate că l-am putea cârpi la loc. Nu ştiu.
Dar cum să-l mai trimit în afurisita de cursă de mâine?
Nu mai are nimic de dat.
Este maşina dvs. Ce spuneţi?
Un înţelept spunea odată...
"Când ajungi la ultima pagină...
închide cartea".
Ai lăsat maşinuţa să-ţi intre sub piele, nu-i aşa?
Nu ştiu.
S-au scris multe despre, hmm...
legătura dintre un om şi automobilul său...
cum îl urăşte uneori, cum îl iubeşte de alte ori.
A pus cadouri pe el...
pe post de accesorii şi toate cele.
Devine isteric când cineva îi zgârie vopseaua...
sau îi tăie calea pe autostradă.
Poate unele din aceste sentimente se transmit maşinii. Nu ştiu.
Tennessee aşa crede.
Tu nu?
Există ceva real la această maşinuţă...
ceva ce nici măcar nu are un nume.
Ce nu înţeleg eu, este de ce din milioane de oameni...
a ales un pârlit ca mine.
I-ai luat apărarea o dată.
Cred că a considerat că
meriţi să îl ai.
Înţeleg asta.
Ah, Douglas. Nu vreau să te deranjez.
- Luăm doar maşina şi plecăm. - Despre ce vorbeşti?
Înţeleg că eşti descalificat.
Ce te interesează pe tine?
Vorbind cu noul proprietar al maşinii...
consider întrebarea ta ca fiind impertinentă.
- O voi ridica şi remorca de aici. - Stai!
Cine a zis că eşti noul proprietar al maşinii?
Poate vrea domnul Wu să vă explice cum a pierdut maşina la pariu...
pentru rezultatul cursei.
Ca şi tine, am crezut în maşinuţă, credeam că va învinge.
Sincer...
nu am putut rezista tentaţiei.
Mulţumesc.
Bunule domn, vreţi să spuneţi că aceasta este o maşină compactă?
Nu răspundeţi.
Ei bine, vă spun că nu aţi văzut niciodată o maşină compactă...
până nu veţi vedea ce voi face cu aceasta.
Domnule Douglas, am un prieten cu ghiară şi cârlig...
la o companie de dezmembrări auto din San Francisco...
şi el va lucra la maşina dvs.
Poate o va transforma într-un coteţ de păsări.
Sau poate într-un preş, în care să-mi şterg picioarele zilnic.
Păcat că această chestie nu a avut tupeul...
să se alinieze la grila de start de dimineaţă.
Mi-ar fi plăcut să o înving.
- Ohh! - Mai...
Ia-ţi mâna... Ia-ţi mâna de pe mine...
Opreşte-te! Herbie, opreşte-te!
Hei, ştiţi ceva?
Maşinuţa este foarte nervoasă.
Şi foarte puternică.
Puterea a 40 de cai.
Ce credeţi de cursa următoare?
Ştiţi, cred că acum...
este momentul să ştergem "egg foo yung" de pe faţă.
În această dimineaţă, a doua şi ultima tură de la El Dorado.
De la Virginia City la Yosemite, goana după aur.
Acolo îl vedem în prima poziţie, gata de plecare...
pe Peter Thorndyke în al său Thorndyke Special.
Hei!
Mecanicii au făcut o treabă minunată reglând aceste motoare.
Haide, dragule. Haide. Păstrează-te pentru cursă.
Încă o asemenea prosteală şi eşti descalificat, Douglas.
Se pare că încearcă să ajungă la noi, domnule.
Bineînţeles, Havershaw! Nu are rost să ne ascundem după deget.
De această dată, este sau el sau noi.
Acum primim date de la punctul de control nr. 14.
Acestea ne spun că maşina lui Thorndyke...
este în acest moment pe primul loc.
În timp ce aici, în Virginia City...
ne pregătim să dăm startul ultimului dintre concurenţi.
Acesta este Jim Douglas Special.
Ţineţi-vă bine. Poate fi o decolare rapidă.
Acum.
- Bună treabă, Herb. - Jim, fără alte astfel de scurtături.
Oh, asta nu va mai fi ca ultima.
Thorndyke.
Bun parcurs, Herbie. Aproape l-am prins.
Ura.
- Ce prost a ales aceste străzi? - Dar conduceţi superb.
Hei, ai ceva împotriva condusul pe străzi?
- Vreo urmă de ei? - Nici o licărire, domnule.
Foarte bine, atunci.
Acum am renunţat să mai fiu generosul George.
Se apropie.
Sunt astfel de momente...
când chiar nu prea îmi place de mine.
Ce i s-a întâmplat?
Aş spune că este pe ultimul drum spre cealaltă parte.
Ohh! Ohh!
Ohh!
Vine din nou, domnule.
Havershaw, nu sunt un laş...
dar încep să cred că aceea chestie vrea să-mi facă felul.
Nici vorbă de aşa ceva, domnule. Nu ne enervăm, nu-i aşa?
Du-te naibii, Havershaw! Cum îndrăzneşti să mă ironizezi?
Nu mă enervez!
Nu, domnule. Nu, domnule. Bineînţeles că nu, domnule. Nu, nu.
Cred că Herbie a păţit ceva la căzătură.
Ce vrei să spui?
Păi... ca şi cum nu ar mai rămâne întreg mult timp.
- Ce s-a întâmplat cu Thorndyke? - Nu ştiu. Parcă ar fi dispărut.
- Auziţi ceva? - Pare a fi unul din cilindrii.
Este imposibil. Cilindrii sunt în spate.
Asta chiar nu înţeleg.
Scoateţi-mă de aici!
- Vai... ! - Prinde-l!
Oh, Doamne.
Aici. Întoarce-l.
Bine, du-te.
Să mergem!
Havershaw!
Liderii au trecut de ultimul punct de control.
Acum ne ducem afară şi în câteva momente ar trebui să-i vedem la sosire.
Treaba este că maşina lui Douglas este în frunte, dar Thorndyke se apropie.
Oo-oo.
Cred că avem o problemă.
Carole, întoarce-te.
Apucă strâns cureaua şi trage.
Eşti în regulă?
Da... Priviţi!
Încă una.
Am văzut-o!
- Ce se întâmplă? - Tu doar condu!
Încearcă să nu te gândeşti a ce fac eu aici!
Ei bine, asta a fost. Ce... Ah!
Asta nu o pot suda!
Dă-mi mâna.
Ce vom face, vom sări?
- Nu! Trage! - Să trag?
Uau!
Uau! Jim! Ajutor!
Cred că mai bine ai opri, înainte ca cineva să se rănească.
Degeaba. Herbie nu vrea să oprească.
Uite-l.
Îl voi arunca de pe drum odată pentru totdeauna!
La naiba cu sportivitatea, dacă mă întrebi pe mine.
Aici, la sosire, încă mai aşteptăm primul semn de la lideri.
Da, da, uite-i!
Maşina Thorndyke se pare că are un mic avantaj faţă de maşina Douglas...
care abia mai atârnă.
Îi luaţi acum, domnule. Să nu tremuraţi.
Nu am de gând să tremur, idiotule!
Bine, domnule, bine. Nu aveţi cum să pierdeţi.
Nu aveţi cum să p...
A-am câştigat! A-am câştigat!
Oh!
Maşinuţa trece prima... şi a treia.
Aaah!
Ce să fac? Să o sărut? Fiţi siguri. Vino aici.
"Nu putem pierde", parcă aşa spuneai.
Nu-mi place să vă reamintesc, domnule, dar dacă aţi fi citit termenii...
acelui pariu tâmpit pe care l-aţi făcut cu domnul Wu...
Havershaw, eşti vrednic de dispreţ.
Havershaw, nu voi pretinde că nu ştiu la ce te gândeşti.
Oricum, cu mândrie mă consider un bun cunoscător de caractere.
Şi când mă întreb "Este acest om capabil de un act meschin...
şi de nerecunoştinţă... "
Consider că mi-ai răspuns.
- Mulţumesc, Herbie. Rămas bun, d-l. Wu. - La revedere.
- La revedere, domnule Wu. - La revedere, Tennessee.
Pe curând, Jim.
Nu este treaba mea, dar unde mergeţi în luna de miere?
Nu ştim. Herb încă nu ne-a spus.
Să mergem, Herb.
La revedere, Herbie.