www.titlovi.com
FALSIFIKATOR
Dobro jutro.
Hej, Kater! Advokat ti je došao!
Malo šta može da se uradi. Žalba je odbijena.
Imaš još samo 11 meseci. -10 meseci.
10 meseci, kako god. Još bolje. Samo se opusti i sačekaj.
Pozovi Kigena. -Neću. -Zovi ga. -Neću.
Kao tvoj advokat, savetujem ti da izdržiš tih 11 meseci. -10 meseci!
Martine, zovi ga! Danas!
Je li to SUV. -Znaš Dafni. Šta ću da radim?
Šta ti je, Rej? Ostalo ti je 9 meseci, zašto zoveš Kigena?
Zašto bi to uradio? Skupo ćeš to platiti, shvataš?
Jebiga.
Hoćeš li da mi kažeš šta se dešava? -Da, reći ću ti.
Bože! Šta radiš ovde? Nisi valjda pobegao?
Da tata, iskopao sam tunel. -Jako smešno. -Gde je? -Gore.
Kako si izašao, Rejmonde?
Da? -Hej.
Tata, kako si izašao?
Teško je poverovati, ali sudija je odlučio da prihvati moju žalbu.
Nisam znao da ti se sviđa.
Šta to radiš? Dobro izgleda.
Samo komadi plastike.
Da, ali moraš da ih sve spojiš i onda obojiš detalje.
Tata... Nećemo o tome, u redu?
U redu.
Pa? Kako je bilo?
Pa, ima neki test sutra.
Kako da znam da nećeš uraditi nešto glupo?
Dok si ovde? Ma zaboravi.
Samo da prođem, hvala. Mogu li proći? Izvinite, gospođice?
Tomi.
Baš sam otresao kitu i pomislio sam "Kad će se falsifikator pojaviti"?
Tomi. -Šta? -Pogledaj tamo. -Bože.
S tom kamerom se ne vidi dobro, ali taj tip sigurno ima velika muda.
Diluje u mom baru. -Idem ja. -Nešto moramo da uradimo.
Jebeni narkomani iz Čaktauna.
Rej, zvao si me, a ostalo ti je 10 meseci? Da li ti je dosadno?
Cenim to što si uradio. Potrebno mi je malo vremena.
50 soma, Rej. Toliko je uzeo sudija.
I vreme je nešto što nemamo sad.
Ne gledaj me tako, Rej. Dok si bio odsutan, radio sam posao sa drugima.
Vremena se menjaju, Rej.
U poređenju sa tim, ja radim za milostinju.
Znaš li ovu sliku? -Da. -Uradi to. -Uradi to?
Kako to misliš uradi to? Misliš da je falsifikujem?
Ovo je Mone. Zašto do kurca ovo? -Ukradi originalan.
Da je ukradem? Kako to misliš da ukradem original?
Za tri nedelje biće ovde izložena. Čovek koji je želi će biti u Bostonu.
Samo na jednu noć. -To je nemoguće.
Tri nedelje. Nisam u stanju da to uradim.
Ili se složi ili ću telefonirati, i ti se vraćaš u zatvor.
Dajem ti 48 sati da se odlučiš. Dobrodošao kući, Rej.
Bože. Izvinite! -Gde ideš? Nisam te viđala ovde ranije. Ja sam Ketrin.
Ja sam Rej. -Rej? Drago mi je, Rej. -Da. -Znaš li Tomija? -Tomi?
Da. Moram da idem... -Hoćeš da odemo negde?
Hvala. -Ovo je tvoj auto? Tako je kul!
Da te odbacim negde? -Da me odbaciš? -Da. Imam nešto da obavim.
Ne želiš da budeš ovde. Kloni ga se. Kloni se Tomija Kigena.
Ima boljih ljudi i puno boljih mesta.
Hej. Hej, ti to ozbiljno?
Zdravo! Jesi li gladan?
Za to ne. -U redu.
Onda ću ispržiti jaja.
Gde je deda? -Izašao je. Ja ću te preuzeti danas.
Zbog svoje lokacije, teško ga je ukloniti hirurški.
Žao mi je, g. Kater. Znam da je ovo teško.
Imate li pitanja? -Šta sad da radimo? Kakav je plan?
Plan? -Da, hoće li ga boleti? Šta će se biti? -Moramo se fokusirati.
Na Vilijama da bi osećao prijatno tokom procesa. -I šta onda?
Ko zna? To je nemoguće reći. Kod svakog pacijenta je drugačije.
Pa? -Pa? Kako to misliš?
Šta je rekla?
Deda je uklonio? Uklonio? Zašto bi to uradio.
Rukavci su se upleli.
Hemoterapija, hoće li me izlečiti? -Zašto pričaš tako? -Tata? -Sranje.
Hoće li me hemoterapija izlečiti? -Vil. -Oče, bar jednom budi iskren.
Ja... ne znam.
ODELJENJE ZA UBISTVA
Mogu li da vam pomognem? -Voleo bih da razgovaram sa šefom. -Dođite ovde.
Deda? Mogu li dobiti jedno?
Želim da prijavim ubistvo. -Sedite.
Vaše ime je Biglov? Frenk Biglov?
Gde se desilo ubistvo? -U San Francisku, sinoć. -Ko ga je ubio?
Ja. -Šon Mek Gil, živeo je u Kembridžu. Imao bi 28 g. danas.
Znam ga, bio je barmen u "Palati". Pričah s njim preksinoć, otpušten je.
Fin Gerit reče da ne dolazi na posao, uhvatiše ga u nečemu. Bio je uplašen.
A povezanost sa Kiganom? -Volela bih. -Pređimo na posao.
Nađete li heroin, nosite ga u laboratoriju, znaćemo da je on.
Proverite otiske prstiju? -Oslonimo se na lokalnu muriju, to je najgore.
Tako je uvek. Hoćeš da ti donesem maramicu? Šta bi htela da znaš?
Postoji čovek, Rej. Sreo se sa Kigenom te noći.
Bjuik skajlark, registracija J433K6.
Pa, šta je toliko posebno sa tim momkom? -Ne znam, nešto.
Slutim nešto oko njega. -Slutiš! Mislio sam da si iz narkotika.
Ne, samo policajac. -Samo policajac.
Jesi li razgovarao sa Kigenom?
Šta hoće? -Odgovor, do sutra.
Za šta? Posao? -Da. -Šta ti hoćeš?
Šta ja hoću?
Što sam oduvek želeo, Karl. Da odem na Tahiti i živim kao Gogen.
Tahiti? -Da. -Šta Vil hoće?
Ne znam.
Vil, pogledaj ovo. -To se neće desiti. -Šta?
Ne možeš da pokazuješ na ljude. -Ne želiš nikoga upoznati? -Ne želim.
U Diznilend ili da upoznam Toma Brejdija. -Zašto ne?
Zato što je sramno, a i koja je svrha?
Nećeš? -Hoću, ali ne želim da pričamo o tome.
Zdravo, zgodni, dugo čekaš? -Ne, ne dugo.
Šta ako ja to uradim? -Tata, ma zaboravi.
Šta ako ti ispunim želju.
Možda čak i tri želje, kao genije.
Tata, nisi genije. Bože.
Ozbiljan sam, Vil. Poželi nešto, šta god hoćeš.
Šta god hoćeš. -Samo se pretvaraš.
Kako znaš? Daj mi šansu. -U redu, onda.
Znaš šta ja želim? Želim da nemam rak.
Nije fer. -Ne znam, tata. Ti mi reci. Ti si genije, zar ne?
Bože. Trebao si da baciš pogled. -Tata, prestani.
Čak me nije ni pogledala. -Ozbiljan sam.
Šalim se. Imaš devojku, zar ne? Trejsi? Triksi? Tako nešto?
Kako znaš? -Od dede. Pitao sam za tebe stalno. -Misliš na Trišu?
Da, na Trišu. Koliko dugo si sa njom?
Tata, hajde da ne pričamo o tome. -Idem do toaleta, vraćam se odmah.
Moj sin sedi tamo, daj mu šta god naruči. Ja ću čizburger i kafu.
Znaš li koji je danas dan, Katere? -Naravno da znam. Ručam sa sinom.
Reci Tomiju da ćemo se videti kasnije. Nisam zaboravio.
Gde misliš da si krenuo?
Ko je tip koji te pratio u toalet? -Koji tip? -Videh ga da te prati.
Burger bez luka i sendvič sa sirom. Još nešto? -Ne, hvala.
Sendvič sa sirom? Je li to sve? -Da. -Zašto?
Onako. Boli me stomak, ne brini oko toga.
Nećeš da mi kažeš ko je bio taj tip?
Dugujem pare šefu, došao je da me podseti, to je sve. -Koliko si dužan?
Ne želim da se opterećuješ time.
Nije me briga, reci mi. Ne znam zašto se plašiš da mi kažeš.
50 soma. U redu? -Sranje, 50 soma?
Da. -Zašto mu duguješ 50 soma. Za šta?
Podmitio je sudiju, da bi me ranije pustio.
Da provedem vreme sa tobom.
Želim majku upoznati. -Šta? -Želim majku upoznati.
Majku? -Da, tata. Želim da je upoznam. -Ne znam Vil...
Zar ne reče da si genije ili šta već?
Ne znam gde je ona. -Rekao si da se preselila u luksuzan stan.
Da, u apartman. -Pa dobro onda. To mi je prva želja.
Agente Pejsli, imam tvog momka.
Rejmond Kater, leži 5 godina za falsifikovanje u Nortportu.
Za 10 meseci izlazi, dobro vladanje. Uhvaćen je 87, falsifikovanja slike.
Neko ga je izvukao. -Ko? -Ko? -Tomi Kigen, tvoj momak.
Kater je odležao svoje. Bjuik mu je registrovan na oca, Džozefa Katera.
Stari prevarant, džeparoš, pijandura. Operisao je na Istočnoj obali.
Plati piće, pa ću ti dati njegov dosije.
Kigen je krimos, Kater prekrši uslovnu kad je otišao da ga vidi.
Hoćeš li da zaustavim to? -Ne, ja ću ga posmatrati.
Ko je kupac? -Kupac, nema kupca. Samo neki tip.
I želi je. -Moram li platiti da mi je procene.
Možeš li da veruješ u to sranje? Naterao me da platim, ne znam...
Znaš li nekoga? -Za ukradene slike? -Da. -Legalnog...
Možda Ovensbi, iz Minesote. Tako nešto.
Minesota... -Pa, koliko? -Ništa, Rej.
Ja tebi sredim problem, ti središ moj. Hoćeš da se vratiš u ćuzu?
Ili ćeš odraditi ovo? Šta hoćeš?
Treba mi slika iz iste godine.
Treba biti iste veličine. I kad je nađeš, koliko god koštala,
moraš biti spreman da je platiš.
Da, da, ovde Ronald Čembers. Čembers.
Da, tražim nešto određeno.
Treba mi nešto francusko oko 1875, 80 puta 100 cm...
Hajde, dečko. -Nije bitno. Samo vreme i veličina.
Deko, kakva je bila baka? -Tvoja baka je bila anđeo.
Nikad nije lagala, a ni ogovarala. Dala bi ti i poslednji peni iz džepa.
Ne znam... nije zaslužila da se pati u životu sa mnom.
Bože. -Koliko je tata bio star kad je umrla? -Četiri.
Vi se ne slažete? Kakvo je to pitanje?
Samo sam radoznao. -Zašto si radoznao?
Ne znam, nisam video da se grlite. Ili kažete jedan drugom da se volite.
Ne radim takve stvari, ali on to zna.
Jesi siguran? -Nisam govorio ni tvojoj baki, ali je znala.
Zato što reči ne znače ništa u ovom jebenom svetu, Vil.
Ono što je važno su dela.
Šta je sa mojom majkom?
Jesi li je upoznao? -Znači o tome se ovde radi? -Da.
Tata me je pitao šta želim, rekoh mu da želim mamu upoznati.
Je li? Zaboravi na to! Ulazi u auto.
Sve što znam je da je jedan Kigenov čovek uhvaćen.
Izgubio je celu pošiljku. Sad Tomi duguje novac nekome.
Kome? -Ne znam, ali to je mnogo droge.
Znaš li do kurca šta radiš? -Ne. -Ne? U redu.
Ujka Karl! -Zdravo, Vil. Kako si, druže? -Dobro sam.
U redu. -Ti, briši u sobu.
Ti, odlepršaj. Ti, izađi. -Zovi me sutra. -U redu. -Izađi!
Šta to radiš? Obećao si Vilu da će videti majku?
Kako misliš da će se osećati ako to ne ispuniš!
Bog će ti zabraniti da to uradiš. Sranje!
Hoćeš li da kažeš da je to sranje! Četiri godine smo bili ovde, Rej.
Ja i Vil. Išlo nam je dobro. Onda ti budeš katapultiran iz zatvora...
Reci mi istinu. Kako si izašao?
Kigen. -Zajebavaš mene. Reci mi da lažeš!
Da nemaš posla sa Tomijem jebenim Kigenom! Isuse, Marijo i ja!
Koliko? Koliko si pozajmio od njega?
Ne... Nemoj mi reći, ne želim da čujem.
Idi! Uzmi Vila i odjebi iz grada.
Treba mi tvoja pomoć, tata. -Znaš šta?
Trebalo je da ostaneš u zatvoru.
Zatvoreno, čoveče. -Rodni, sećaš li me se? Rej. Kimin bivši?
Šta hoćeš? -Želim da znam gde je. -Nisam je video...
Znam da znaš gde je. -Rekoh ti Rej. Nisam video tu jebenu kučku godinama.
Rodni, ne želim probleme. -Stvarno? -Želim da znam.
Dosta! -Izbacite ovog tipa iz moje proklete radnje!
Daj oladi malo! -Hajde, ortak, izlazi. -Odjebi!
Nikad te nisam voleo Rej! Nikad te nisam gotivio!
Hajde! Evo me bre!
Jebi se! -Poslednji put te pitam. Gde je?
Jebi se! Dosta je bilo. Neću te ponovo pitati.
Istetoviraću ti Rej na čelu! -Odjebi čoveče!
Sranje! -Reci mi gde je! -Preskot ulica!
U Brejntriju! Isuse, kunem se!
Kako si me našao? Rodni. -Sranje.
Mora da je bilo lako. -Zapravo i nije.
Šta hoćeš? -Tvoj sin, Vil. Želi da te vidi.
Koliko mu je sad, 12? -15 ustvari.
Seća li me se? -Ne.
Šta? Tako iznenada me želi videti? Ili ti želiš da se vratim...
Sin ti je bolestan. Ima rak. Ima tumor na mozgu, u četvrtoj fazi.
Želim da se okupaš, središ lice najbolje što možeš,
i dođeš na ručku u sredu. -Ne mogu, Rej. -Da, možeš.
Ne mogu. -Čekaj, upravo sam ti rekao da ti sin umire!
Zar ne možeš to uraditi? Ko si ti?
Uradićeš to ili ću ti učiniti život jadnijim nego što već jeste.
Vratiću se u podne. Budi spremna.
Ne mrdaj, Rej. -Da li te boli, Rej? -Prestani sa tim, hoćeš li?
Treba li ti maramica? -Jesi li završio? -Da.
Pa, je li to bio Kigen?
Rodni. -Sranje, Rej...
Izvini, tata. Bio si u pravu.
Šta mogu da uradim?
Gde je Vil? -Spava. Noć je bila teška za Katere.
Šta ti treba? -Ivan je još uvek u poslu? -Ivan?
Naravno da jeste. Rusi su kao bubašvabe.
Evo ga... Zamahuje i pogađa!
Pravo u glavu. -Ko je žrtva? -Rodni Hanter. Tri puta zatvaran.
Nasilje u porodici, lažno predstavljanje, dil s metom.
Šta je rekao? -Ništa. Prema Hanteru,
tvoj prijatelj Kater je tražio zajedničkog prijatelja.
Koga? -Bivšu ženu, Kim O'Haloran. Tražim je, ali do sada,
tvoj momak je prekršio uslovnu, jedan, dva... pet puta.
Šta hoćeš da uradim? -Želim da znam zašto. Evo.
To je ona. -Zašto je toliko opsednuta tobom? -Ne, bio je to Kigen.
Videla me je van njegove kancelarije i mora da je pomislila,
da sam pregovarao sa njim ili nešto. Ako me Rodni izda biću sjeban!
Nemam vremena za ovo. -Dođi, hoću da ti pokažem nešto.
Ove stare zgrade imaju skrivene stanove iz vremena Prohibicije.
U njih možeš da uđeš samo spolja.
Kul, zar ne? -Dobro je.
Plan je bio glup. -Koji deo?
Ozbiljan sam. Zašto misliš da ćeš uspeti? Nisi slikao godinama.
U pravu si. Ali to ne znači da nisam hteo.
U stvari, nikad nisam prestao da mislim na to.
Jesi li dobro? Idemo.
Recite Ivanu, da je Džozef Kater došao da ga vidi.
Ivan nije ovde. -Jeste. Video sam ga kad se vratio iz Delhija.
Sigurno je iza i ždere jebeni sendvič sa kukuruzom i govedinom.
Beži, starče. -Da ti kažem nešto. Ako pobedim, odvešćeš me do Ivana.
Ako ti pobediš, dobićeš ovo.
U redu. -Na tri. Jedan!
Kurvin sine! Rekao sam da nikad više ne dolaziš ovde, Kateru!
Samo imam u ruci šoping listu.
Ali ne prodajem, već kupujem od tebe kao stručnjaka za prevaru
znaš, eksperta za razna sranja.
Gvožđe, acetat, kalijum, arsen, sulfid... Ovo je čista hemija!
I minerali. Mnogi su otrovni. Pročitaj pažljivo.
Trebaće mi sve, brzo mi nabavi.
Hej! -Hej! -Ronald Čembers. -Sjajno! -Da.
Drago mi je! -Da, pa lepo mesto. To je bio stan moje babe i dede.
Sada je tvoje? -Da.
Šta je ovo?
Ovaj tip je bio pronalazač, filozof...
Mecena umetnosti. Nije bio veliki slikar.
Ali bio je prijatelj sa Degaom. -Zezaš? -Ne zezam.
Koliko tražiš za lošu? -Za ovu? -Za tu.
Vidiš li ovo? -Šta to gledaš? Sliku sa jebenim brojevima.
Dokazi za hvatanje Katera iz 1987.
Većina s aukcije kao neotkrivena dela Pola Gogena, osim ove...
Koja je u Pariskom muzeju. -Zašto je onda falsifikovao?
Zašto ukrasti sliku, kad je ne možeš prodati ili izložiti?
Zbog prestiža. Raul Karlos vođa kartela "Rojal", ima najveću
privatnu kolekciju u Lat. Americi. -Kigen i Kater žele da ga prevare?
Možda. -Karlos je loš momak. Ja ne bih probala.
Kim? Jesi li budna?
Kučka!
Je li dobro?
Izgledaš veoma lepo.
Hoćeš li ući? -Ne. -Mislim da bi trebala.
Čoveče, Kim! Vidi ti nju! -Tata...
Zdravo. -Zdravo.
Pa, idemo. -Da. -Idemo.
U kom delu Njujorka živiš?
U blizini Tajms Skvera.
Nadam ne da nisi navijač "Jenkija". -Ne baš.
Dobro, jer ja neću da budem tvoj sin, ako si njihov navijač.
Pa... imaš li devojku?
Ne.
Izvinite.
Jesi dobro? -Šta? -Jesi li dobro? -Da. -Da li ti se sviđa?
Da, nije loša.
Kako sam gladna. Šta je dobro ovde? -Losos je dobar.
Hoćeš li ga naručiti? -Mislim da hoću. -Onda ću i ja.
U redu.
Kakav je Njujork? -Isti kao Boston, samo veći.
Niko ne vozi. Svi koriste taksi ili metro.
Živiš u lepoj zgradi? Sviđa mi se. -Imamo salon sa igrama. -Strava.
I đakuzije. -Voleo bih to videti.
Kad ti bude bolje, doći ćeš da me vidiš. -U redu.
Hoću.
Baš su vruće perece. -Hvala.
Doručak? Izvoli.
Žao mi je što brzo ideš, voleo bih da si još ostala.
Zašto letiš? -Ako nemaš krila, moraš da budeš u avionu.
Doviđenja, Vilijame. -Danas mi je bilo super. -Da, i meni.
Sačekaj me ovde.
Hvala ti.
Vidimo se onda. -Da.
Lepa je. Bila je fina, tata. -Da, rekoh ti.
Hvala što si se pretvarao.
Kako to misliš pretvarao? Pretvarao oko čega? -Znaš ti.
Ne možeš da živiš u Njujorku, a da ne budeš zavisnik od droge.
Drago mi je što sam je upoznao.
Jesi li dobro? -Da. -Je li ti muka? -Ne.
Ovo je dedin doručak.
Jesi li spreman da krenemo? -Da. -U redu.
Kako se osećaš? -Šta? -Hemoterapija.
Ne znam, osećam se kao govno.
Jesi li dobro? Šta je sad?
U redu, obećaj da se nećeš smejati.
Neću se smejati.
Želim da imam seks. To je moja druga želja.
Loša vest, imaju obezbeđenje. Vajlres senzore na vratima i prozorima.
A iza rama svake slike je magnetni senzor.
Ako se pokrene, alarm se aktivira. I šalje signal za šest minuta.
Šalje signal direktno u policiju. Sve je pod kompjuterskom kontrolom.
Za to je zadužen moj otac. -Da. -Razumeo sam to. Koliko ima stražara?
Pet noću. Obilaze pešice kad se zatvori.
U redu, a koja je dobra vest? -Da vidimo...
Evo. Pozovi najpre. Pitaj za Melani. Dobro će se pobrinuti za Vila.
Odakle ti ovo? -Sa neta. To je sajt. Kao Jelp, ali za prostitutke.
Ne, zaboravi. Mora da postojati bolji način od ovoga.
Ako postoji voleo bih da mi kažeš? Šta hoćeš da uradi, Rej?
Da upozna devojku i odu na spoj, zaljubi se, upozna njene roditelje?
Jednog dana, da se jebu na zadnjem sedištu bjuika na periferiji grada?
Da, Karl. Voleo bih to. U redu, hvala.
Šest kršenja uslovne i sad vodi sina u bordel. Znaš, sa ovog aspekta,
Ne uhapsimo li ga, ne radimo posao. -Melani je Karlova prijateljica?
Da. Jesi li u redu? Imaš li pitanja?
Ne. -Ne? Jesi li siguran? Ne zaboravi ono što sam ti rekao.
Stavi kondom i bez čudnih stvari. 2-C, 2-D... Evo ga 2-B.
Melisa? -Melani. -Melani. -Da, uđite. Karl mi je sve objasnio.
Pa, ti mora da si Vilijam? -Zdravo. -Zdravo.
U redu, vidimo se za sat vremena. -Važi, dogovoreno.
Kažem vam, budi oprezan sa tim... Svideće ti se!
Vil, otvori! -Rej, sve je u redu... -Moramo da idemo, policija je ovde!
Drži pare. Postavljaće mi pitanja, na koja ne mogu da odgovorim.
Srediću ovo. Idi, idi, idi! Levo, levo!
Gore, gore, gore!
Jebi ga!
Tata, preskočićemo! -Ne možeš skočiti, bez skakanja. -Plašiš se?
Ne možeš... -Misliš da ne mogu? -Ček da nađem požarne stepenice.
Šta!
Hajde. Sranje!
U bordelu? -Zašto se smeješ?
Najbolja stvar koju videh u životu. -I trebala bi da bude. -Ne, deda...
Skočili smo s jedne na drugu zgradu preko krova, onda je on obio bravu
I ja sam bio toliko nervozan. Ali on je bio tako miran...
Nisam bio smiren unutra. -Ali si ostao suva kurca, zar ne? -Tata.
Zašto ne zoveš Karla i kažeš mu da pokupi bjuik? -Slažem se. I šta onda.
A onda prošetam imaginarnog usranog psa, ili šta?
Ako želite da budete sami, samo mi reci jebote.
Nema potrebe da me zajebavaš. -Ti si životinja, stvarno.
Vil, žao mi je zbog Melani. -Da li se šališ?
Tata, danas je bilo strava! -Je li? -Da.
Kako si raskinuo sa tom curom? -Trišom? -Da.
Smešila se svakom tipu koji je prolazio pored nas.
To me izluđivalo. -To je samo osmeh?
Pokušavala je da me učini ljubomornim.
Šta ako je to samo prijateljski? Zašto je ne pozoveš?
Dečak, to mu je sin. Vilijam.
Kater ga je uzeo iz škole na dan kad je pušten iz ćuze. Pitaj me zašto.
U redu, zašto? -Bolestan je, Vilijam Kater ima rak.
Isuse. Ostaci heroin pronađenog u telu mrtvog barmena
odgovaraju onom sranju koje tražiš.
U redu. Saznaj ko je obezbedio Kateru uslovnu, donesi mi Kigenovu istoriju.
Molim te.
Koji je povod? -Tata, sedi.
Ne mogu da verujem.
Razmislio sam o trećoj želji. -Ali nije ti ispunjena još ni druga.
U redu je. Vratićemo se na nju. -U redu, reci mi.
Pa, znam da planiraš nešto. Nešto da bi isplatio dug.
Je li ti deda to rekao? -Ne. -Gledaj Vil...
Znaš... -Tata, ja želim da ti pomognem.
Da ti organizujem da imaš seks i vidiš svoju majku je jedna stvar.
ali ovo nije tvoj problem. -Tata, u problemu si zbog mene. -Nije istina.
U tim problemima sam odavno. -Tata...
Nikada nisam uradio ništa tako uzbudljivo, kao juče.
Ti i deda ste to proživeli. Želim da iskusim to, znaš.
Ne, ne, ne. Veruj mi.
Ne... Znao sam da mi želje nećeš ispuniti. Ti si lažov i varalica!
Vil? Vil, otvori vrata!
Hajde.
Zdravo, druže.
Šta se desilo? -Doktor je rekao da si imao napad.
Pretpostavljam da je ovo normalno. -Zdravo, dečko.
Da ti donesem nešto? -Tata, molim te...
Molim te.
Ovo je Klod Mone. Bio je impresionista.
Reč je izvedena iz jedne od njegovih slika
koja zove "Utisci o izlasku sunca".
Ne pokušava da bude kao fotograf, ili portretist.
Pokušavao je osećanja preneti na sliku. Da ih naslika.
Kao Pol Gogen? -Da. -Da, kao Gogen.
Dan je bio sunčan. Bilo je u proleće.
Kamil gleda u Monea. Žan... -Čekaj.
Ko su oni? -Kamil je Moneova žena, a Žan je njihov 8-godišnji sin.
Znači ovo falsifikuješ? -Nije to lako falsifikovati. Ne možeš je kopirati.
Moraš da se uneseš u to... Teško je objasniti.
Ali ako bih, osetio ono što je on osećao...
Znaš, možda bih mogao da je uradim.
Divna je. -Jeste.
Hoćete li ići na Tahiti, Pole Gogen? -Ne znam.
U redu, samo napred. Minerali su veoma čisti.
Te, 1875, nije bilo zagađenja. Onda su došle fabrike i automobili...
I pojavile su se crne tačke na mineralima.
Zato ne mogu da ga koristim, ne mogu da koristim moje slike.
Ne možete koristiti moje slike. Da vidimo kako ti ide.
Dobro. U redu, malo ulja... Drži je.
Sad koristi to. Promešaj. -Ovako? -Da, samo napred. Uradi to.
Vidiš to? -Da. -Pogledaj kako postaje boja pred tvojim očima.
Jesi li uzeo lek? -Da. -U redu.
Tata... To što si uradio danas, skroz je otkačeno.
Hvala. Mogao sam potrošiti ceo moj život na to. -Trebao si.
Zašto nisi?
Hajde da završimo ovo. Sutra ustajemo rano.
U redu, laku noć. -Laku noć.
Katerovo uslovno oslobađanje je potpisao sudija Džejkob Bruks.
Isti sudija oslobodi Kigena u drugostepenom postupku 2003. god.
Kigen posla Katera u ćuzu. Posle 4 g. ga izvuče. Zašto? Grize li ga savest?
Tomi Kigen ne zna šta je to savest. -Da, u redu. -Dolazi pravo kod tebe.
Ketrin? Želiš li da razgovaramo? Sve je u redu.
Sami smo. Mislim da je to dobro za oboje. -Kako si upoznao Kigena?
Ne znam. Mnogo pitaš... Sve ovo je zbog Tomi Kigena, zar ne? -Možda.
Ne mogu da ti kažem ništa o tome. Nije da mi je stalo do njega.
Ja nisam doušnik. Nisam bio, niti ću biti. -Ali Kigen je bio.
Zbog njega si bio u zatvoru 5 god. Kigen duguje mnogo kartelu "Rojal."
Znaš li šta to znači? Jesi video ovog čoveka ranije? -Ne.
Jesi siguran? -Da. Zove se Karlos Raul, poznati je slikarski mecena.
Jesi li se vratio slikarstvu, Rej? -Treba mi vreme.
Treba mi privatnost. -Zbog vašeg sina.
Da. -Šta god misliš da mu duguješ...
On će ti samo uništiti vreme koje ti je preostalo sa Vilom.
Pomozi mi, da ti pomognem.
Jesi li dobro?
Sanjao sam...
Dođi ovamo.
Tata, bojim se. -Znam.
Hej, Rej? Kako si?
Šta tražiš ovde? Rekoh ti da ću naslikati sliku.
Moj Bože. Je li to mali Vilijam?
Znaš šta. Imao si telefonski poziv, mladiću. Ko je Triša?
U redu. Idi gore. -Idi. Idi.
Postade zgodan mladić, bledunjav je. -Rekoh Finu da ću mu slomiti vrat
ako priđe mom sinu.
To važi i za vas troje. -Ubo bi nas prokletom četkicom?
Čemu zavad? -Neprijateljstvo? -Ne mrdajte! -Bože!
Tata, nemoj. -Džo, mi smo partneri. -Ti nisi moj partner.
Ovo je moj dom, vi niste pozvani. -Tomi, zašto ne bi Kolinu i Finu
rekao da sačekaju u kolima. Pričaćemo? -Sutra je dan D. -Znam.
Spreman? -Biće gotovo. Muzej se zatvara u 21:45. Doneću je do ponoći.
U ponoć mora biti u Konveju. Donesi je do 23h. -Za kupca? -Da.
Lično. I procenitelj. -Jebi ga.
Procenitelj. Imaš li broj tog tipa?
Koliko će to koštati? -Kako da znam, do kurca? Ne radih ovo godinama.
Jebena Minesota? Bože. -Ti stvarno imaš probleme sa tim tipom, zar ne?
Da. -Sutra u 23h. -U redu.
Treba da budeš ponosan na Reja. To važi i za mene.
On je bolji otac od mene, moram reći. -Ali zaista jeste...
A tvoj unuk... Pa, on je jak kao što si i ti bila.
Pa, kad ga sretneš... Brini se o njemu.
Volim te. To je činjenica.
Da. Da, ja sam? Ko zove?
U redu. Tri pečena po 15 minuta svakih pet minuta. Na 190° stepeni.
U redu. Restoran se otvara za sat vremena.
Jesi li spreman za nas, Vil? -Proučavam je.
Dobro, dobro. -U redu. Imate li pitanja? -Ne.
Pa, sad ćemo zapaliti...
Da proslavimo naš predstojeći uspeh.
To je neka vrsta zdravice.
Život je kratak i stvari mogu da krenu naopako.
Onda nam ništa neće nedostajati.
On je ovde. Dobila sam potvrdu od I.C.E.
Raul Karlos i njegovi šefovi sleteli su na Logan.
Počni s prva tri top hotela. Javi kad saznaš gde je odseo.
Ja sam na Kateru. Nađi nekog da pazi na Kigena.
Da? -Karlos i njegov čovek su krenuli ka Konveju. -Sranje!
Gđo, ovde je naseljeno, ima dece. -Pomerite auto. Odmah!
Ne mogu ga parkirati? Hoćete li me uhapsiti? -Pomeri auto.
Gosn, ne možete da pijete ovde. -Oprosti, šta reče?
Ne možete piti ovde. -Ne, nemoj. -Gosn... -Žedan sam.
Koridor je dug... put je bio dug. Dajte mi limenku. Dajte mi to!
Hajde, idemo. Idemo.
Hvala, hvala. Ionako sam odlazio.
Zdravo. -Gosn, sada je 21:30. Zatvaramo za 15 minuta. -U redu.
Moramo da idemo.
Mogu li vam pomoći? -Federalna policija. Moramo pogledati. -U redu.
Ima li šta? -Ne, samo starac koji je pio sok u odeljku evropskih umetnina.
Moram da pozovem Vila.
Vil, jesi dobro? -Da. -Ulazimo. -Imaš tri minuta. -U redu.
Koji je rezultat, momci.
Sredi ovo.
U tom odeljku... -Pokaži nam. -U redu.
Baš ovde. Već su očistili.
Kako je izgledao? -Samo starac, pomalo dementan...
Tužan...
Odlazimo. -Hvala momci. Hajdemo. -Sada!
Još uvek je uključeno.
Šta je ovo do mojega?
Sranje! Sranje!
Vrata su zaključana! -Upali jebenu lampu! Pritisni to!
Pozivamo sve jedinice u muzej savremene umetnosti.
Hajde! -Hej, hej! Stanite!
Hajde! -Idemo! Idemo! Idemo!
Jebote!
Policija je u muzeju savremene umetnosti nakon pokušaja krađe.
Mala grupa osumnjičenih je isključila alarm, ipak ništa ne nedostaje.
Klod Mone. 1875. "Žena sa kišobranom."
Šta sad? -Sada... Fin će dovesti ovog čoveka...
Sa ovim, i ja sam slobodan. -Da, a šta je sa mnom?
Neću te više videti, zar ne? -Ne baš.
Poznajem te, Rej. Pa...
Kad moj čovek ode iz grada sa ovom glupom slikom. Obaviću poziv...
A ti ćeš biti okačen na jebenom zidu i nećeš moći da pobegneš.
Opet.
Pa zašto ne ustaneš... I ne odeš odavde?
Da? -Hej.
Vidim Džerija da ulazi u kafe Plaza. -Bože, treba li ti pojačanje?
Ne, agenti su u prizemlju.
Divna je!
Budite oprezni.
Gospodin Ovensbi?
Nazvaću te kasnije.
Ketrin. Nemoj sad sve pokvariti.
Ako želiš da uhvatiš Karlosa, pusti nas da završimo.
Imate li naknadu za gospodina Ovensbija? -Da, imam naknadu.
100.000 dolara -Da, sve je tu.
Dakle, on je došao čak iz Mineapolisa... Minesota.
Da mi kaže da je Tomi Kigen budala?
Šta to znači? -Uvek sam mislio da je g. Kigen glup.
Ali ne da je ovoliko glup. -Gluposti. Čekaj malo.
Šta je to? -Hajde da posetimo Tomija Kigena. -Sranje! -G. Ovensbi?
Gospodine... -Karlos... -Karlos. Žao mi je.
Ovo ne samo da je falsifikat... već je i veoma loš.
Dakle, ne vredi ništa.
Ne... Ovo je za vas. Neka je Bog sa vama.
Evo ih dolaze. -Sranje. -Nemoj, nemoj! On će se vratiti.
Posetiće nekog pa će se vratiti. -Sad nemaš ništa protiv njega.
Katere.
Tata!
Džeronimo! Šta si uradio? -Gore je slika, to je pravi Mone.
Kad se vrate, uhapsi ih, pročitaj im prava. -Ništa ne uzeše. -Veruj mi.
Budi pažljiva sa slikom. Vrati je u muzej, oni će znati šta da rade.
Da. -Mislila sam da ne cinkariš.
Pa ne cinkarim, taj tip Karlos nije odavde. Moramo da idemo. U redu.
Bože!
Ima li nešto o Gartiju i Kolinu Korliju? -Ni traga.
Prođe više od jednog sata! Zašto im treba toliko dugo?
Kad sam bio njihovih godina, trebalo mi je dva minuta, najviše.
Ovo je prosto smešno.
Zbogom, Triša.
Tata? Hvala ti što si se brinuo o njemu dok sam bio odsutan.
Prestani. -Ne, znaš na šta mislim.
Pa, kako je prošlo?
Deda, gledaj svoja posla. -Naravno, naredniče.
Karl! -Ćao! -I on bi voleo da ide.
Pa, evo nas.
Tata. Hoćemo li proći? -Da, to je prava stvar.
Evo... -Hvala.
Prijatan let! -Hvala.
Nikad ga nisam video tako srećnog.
Tata? Ako bi imao jednu želju, šta bi poželeo?
Dođite ovamo, seronje!
Pridružite mi se! Voda je super, za ime Boga! -Hej, Vil?
Šta misliš da istražimo Polineziju?
Išli bi na Fidži, išli bi na Tongu...
Na Markiz ostrva, Gogen je živeo tamo.
Imamo vremena. Šta misliš? -Hajde, pridružite mi se.
Preveo: suadnovic Obrada: Gale
Preuzeto sa www.titlovi.com