NEUKLONLJIV
po resnični zgodbi
Tukaj smo.
Na 2438 metrih. To je to, fantje.
Si razumel? –Razumem.
Če zadaneš, dam za pijačo.
Ne grem v bar s tabo, lepotec.
Zmešaš vse ženske.
Pripravite kamere, fantje. Osvetlil bom kot za božič.
Bombaš, tvoja izmena.
Bombaš pilotu. Razumem.
Bombaš posadki. Bombne lopute so odprte.
Prekleto pokanje.
Daj.
Daj, Zamp.
Tamle si.
Bombe spuščene.
Bombaš pilotu. Tvoja izmena. –Razumem.
Pojdimo.
Ja, kot za božič.
Bombne lopute so se zataknile.
Nameri in poravnaj na 10 horizontalno. –V redu.
Prihajajo, fantje. Zaustavite jih.
Zapri lopute, Zamp. –Razumem.
Daj jih, Mitchell.
Okrog devet jih je.
Odbij jih, Mitchell.
Nad nami so.
Za nami so.
Brooks, pazi od strani.
Glassman!
Vem, vem. Naj te pogledam.
Vem. Zdaj moraš biti pogumen.
Še vedno si videti čeden tip. Naveličan sem te.
Vem.
Tu sem. Zdrži. –Domov hočem.
Saj greš, Harry. Misli na dom.
Vzemi to.
Dobro opravljeno, fantje.
Zadaj je prerešetano. –Smo brez hidravlike, toda še vedno letimo.
Nimamo več zakrilc in smo posledično brez zavor.
Kako daleč je do baze? –Pet ur, če pridemo tako daleč.
Pista je dolga 1829 metrov. Toda brez zavor potrebujemo najmanj 3048 metrov.
Bog je ustvaril dve veliki svetlobi.
Večjo svetlobo, ki vlada dnevu in manjšo svetlobo,
ki vlada noči.
Ti dve stvari, svetloba in tema,
dan in noč, sta ločeni druga od druge.
Bog je ustvaril vsako na svojem mestu.
Ni ustvaril boja med njima.
Rekel je: "Ustvaril sem obe stvari."
Morate živeti skozi noč,
ne bojujte se z njo.
Poslušaj.
Bog je rekel: "Tudi noč je moja."
Poslal je svojega sina Jezusa, ne da bi se bojeval.
Ne da bi se bojeval proti grehom človeka,
ampak da jim odpusti. Odpusti njihove grehe.
Naj bo naklonjen grešniku.
Sprejmite temo.
Živite skozi noč.
Ljubite svojega sovražnika.
Je to česen, kar voham? –Kaj delaš, zvitež?
Zakaj se ne vrneš v Italijo, ti in tvoja priliznjena družina.
Dvigni ga.
Spravi se proč.
Ostani na tleh, ušiv makaronar.
Hej! –Pojdimo, pojdimo.
Samo iz spoštovanja do tvojih staršev te ne bom prijel, ti izmeček.
Vsi v mestu bi se te radi znebili.
Žal mi je, Louise. Spet se je pretepal.
Našli smo tole. Prebarval je steklenico. Alkohol je.
Ljubček, alkohol? Zakaj?
Zakaj se tako obnašaš?
Ne vem.
Kako si mogel?
Veš kaj je to pomeni za družino?
Že tako nas ne marajo tu in potem mi to delaš?
Bi šel rad v zapor? Zakaj kar naprej to počneš, prekleto?
Zakaj? Poglej me v oči. Poglej me v oči.
Pojdi mi izpred oči.
Prosim, varuj mojo družino.
In prosim varuj mojega malega Louia.
Daj, Jimmy!
Daj, Pete!
Je kdo tam spodaj? Kdo je tam?
To je tako bedasto. –Od kdaj si tako pameten?
Hitreje! –Zakaj? Nihče me ne preganja.
Jaz te preganjam.
Ne morem tega, Pete. Nisem kot ti.
Ničvreden sem. Samo pusti mi biti ničvreden.
O čem govoriš? –Ne morem priti v tekaško ekipo.
Ne vem, zakaj sploh hočeš … –Ja, lahko. Če se zavzameš, lahko uspeš.
Kaj? –Če se zavzameš, lahko uspeš.
Če treniraš in se boriš bolj naporno kot ostali fantje,
potem zmagaš. Izvlečeš se iz tega.
Ali pa nadaljuješ na ta način kot doslej in končaš kot klatež na cestah.
Zmoreš to narediti, Lou. Samo verjeti moraš, da zmoreš.
Ne verjamem.
Jaz verjamem.
Pridi. Greva.
Dajmo!
V redu.
Daj, butasti makaronar!
Daj, Louie!
Samo poglejte tega fanta.
Kličejo ga "Torrance Tornado."
Zdi se, kot da se njegove noge ne dotaknejo tal.
Daj, vztrajaj!
Daj, Louie!
Daj, daj, daj!
Torrance Tornado je pretekel miljo v štirih minutah in 21.3 sekundah.
Zamperini je uradno najhitrejši šolski tekač v ameriški zgodovini.
Ta fant je na poti k olimpijskim igram.
Kako naj grem, če ne boš zmagal? –Saj to vem.
Na naslednjih olimpijskih igrah čez štiri leta se bom izkazal. To je le preizkušnja.
Tokyo? –Tokyo.
Pameten poba si. Pazi nase, prav?
Malo se tudi zabavaj.
Pozdravi lepa nemška dekleta v mojem imenu. –Veš da.
Pridi sem.
Hvala, Pete.
Za vse.
Pojdi.
Louie.
Trenutek bolečine je vreden dosmrtne slave.
Zapomni si to.
Pristajalna hitrost zmanjšana. –Gremo.
Prehitro se približujemo. 177 km / h.
Skoraj.
Še vedno smo prehitri. Dajmo.
V redu.
Počena guma.
Hvala bogu.
Zdaj moliš? –Prej sem bil zaposlen.
Moja mama to včasih počne. –Veliko ljudi to počne.
Ti kaj pove nazaj?
Ja. –Kaj?
Pravi, da je moj bombaš butelj.
Res?
V redu, kolega.
Zdaj!
Daj, Louie.
Daj, kolega.
Nadaljuj.
Stoj! –Ja?
Madonca … –4:12. Približuješ se.
Upam, da nisi tako hiter v vreči.
Zaključita. Imamo misijo. Ne vojaško misijo, reševalno.
B–24 na poti v Canton ni prispel tja. Verjetno so fantje mrtvi.
Ocean je ogromen. –Ja. In dobili smo nekaj nove posadke.
Smo dobili nov avion?
Kot bi sedel v dnevni sobi, ki bi hotela poleteti.
S tega so vzeli dele za drug avion. Srečni smo lahko, da imamo motorje.
Po mnenju poročnika je primerno za letenje.
Rekel je, da je bilo odobreno, –Od Helen Keller.
Ogromen ocean.
Ja, velikanski.
Mitchell, ti si na vrsti.
Torej, raca vstopi v bar.
Ali bolje, priraca.
Vstopi v bar in reče barmanu: "Lahko dobimi metin liker."
Prvi motor je odpovedal.
Drugi potrebujejo več goriva.
Ne vem.
Strojnik, lahko prideš v kabino in preveriš motor?
Kaj se dogaja? –Kličem bazo.
Kateri? –Levi. Dodaj več na desno stran.
Desna motorja potrebujeta več goriva. –Že dobivata.
Prekleto, oba leva motorja sta odpovedala.
Prenesi vse na desno, Phil. –V redu.
Phil, je to …? –Pripravite se na zrušenje.
Gunner, zagrabi reševalno škatlo.
Preveri orožje.
Kdo preverja reševalne čolne? –Glassman.
Ste vsi na mestih? –Je kdo pri čolnih? –Imam jih.
Klic v sili. Klic v sili. Tukaj Green Hornet. Zrušili se bomo.
Pripravite se.
V izjemni pozornosti je temnopolti Američan Jesse Owens,
ki je osvojil štiri zlate medalje v teku na 100 m, 200 m,
v skoku v daljino in v teku na 400 m z ovirami.
Naslednji štart je v teku na 5.000 m, z ameriškim rekorderjem Donom Lashom,
ki vodi ameriško reprezentanco, skupaj z novincem Louijem Zamperinijem.
Tekači so se že razdelili v tri skupine.
V vodilni skupini so Don Lash in Finca Salmin in Hackert.
Finci so vedno favoriti v tej disciplini.
V drugi skupini je Američan Louie Zamperini.
Finci: Hackert, Lehtin in Salmin še vedno narekujejo tempo.
Zamperini popušča in zaostaja.
V osmem krogu Finci še vedno vodijo s Salminom na prvem mestu.
Daj, Louie.
Začenja se zadnji krog in Finci še vedno vodijo.
Don Lash očitno Ameriki ne bo pritekel medalje.
Nekaj se dogaja v ozadju.
Ja, Zamperini je prehitel Norvežana Rolfa Hansena.
Očitno je prihranil nekaj moči. Resnično pridobiva na času.
Hackert in Lehtinen bosta na prvih dveh mestih. Toda poglejte tega Zamperinija.
Pred seboj ima že Dona Lasha.
Veliki Don Lash ne bo najhitrejši Američan, ampak srednješolec Zamperini,
ki na stezi hiti proti rekordu.
Česa takega že nisem videl.
Rekord zadnjega kroga je bil 69.2 sekunde.
Zamperiniju je uspelo v 56 sekundah.
Naj vam povem, da bo ta rekord zdržal kar nekaj časa.
V redu je, kolega.
Štel bom do tri.
V redu je.
Glassmanu ni uspelo.
Cupu ni upelo. –Ne smeš misliti na to, Mac.
Umrli bomo. –Ne, ne bomo, Mac.
Ne vedo, kje smo. –Našli nas bodo.
Ne bodo nas videli.
Reci mu, naj utihne.
Utihni, Mac. –Umrli bomo tukaj.
Utihni že, Mac.
Mac, čokolada.
Košček zvečer in košček zjutraj.
Prav?
Dva ali tri požirke na dan, prav?
Zadostovati mora za nekaj časa.
Zamp?
–Ja, kaj?
Vesel sem, da si tu.
Tudi jaz sem vesel.
Kaj je bilo to?
Mac, svetilne rakete.
Tu spodaj!
Obrni se!
Prasec, obrni.
Kaj si naredil, Mac?
Ni važno. –Da ni važno?!
Ni važno.
3. dan
Zagrabi ga, Mac.
Mislim, da ne bom mogel.
Moramo poskusiti.
Morali smo poskusiti.
Veš kaj? Morda ribe ne bodo tako izbirčne.
Imam jo!
Ti si pravi, Phil!
Na.
Pridi, Mac.
Pridi.
Dober tek.
Je dobro?
Japonci tako jedo ribe, surove.
Če mene vprašaš, ni dobra, dokler je ne skukaš.
Malo limone in malo česna.
Ko pridemo domov, boš prišel k meni. Ti bo moja mama skuhala.
Poznaš zgodbo iz revije Life Magazine o Eddiju Rickenbackerju?
S posadko je ostal brez goriva nad Pacifikom.
V čolnih so bili prepuščeni toku 24 dni.
24 dni.
Toda preživeli so, ne? –Ja. Večini se je zmešalo.
Toda uspelo jim je.
Moramo se pogovarjati, da ohranimo bister um.
Vesta česa se veselim? Maminih njokov.
Italijani.
Nihče ne naredi takih njokov kot ona.
Tako so rahli kot oblaki.
Najprej naredi testo iz zelo fine moke.
Tako fine, kot je smukec.
Potem doda veliko jajc. Morda kakšen ducat.
Potem jih dobro stepe, Mac.
Dobro stepe.
In jih prelije čez.
18. dan
Misliš, da je bog ustvaril zvezede, Phil?
Ja.
Misliš, da je kakšen poseben namen, zakaj smo mi preživeli, drugi pa ne?
Zakaj smo sedaj tu?
Namen je, da živiš naprej najbolje kot moreš.
Na tej poti se moraš potruditi, da najdeš nekaj zabave.
In potem je nekega dne konec.
Zbudiš se in vidiš angela, ki sedi ob tvoji postelji.
Angel pravi:
"Zdaj mi lahko zastaviš vsa neumna vprašanja,
ker imam vse odgovore."
In v to verjameš?
Ja, to verjamem.
Oče naš, ki si v nebesih, posvečeno bodi tvoje ime …
Če mi pomagaš skozi to in uslišiš moje molitve,
prisežem, da ti bom posvetil vse svoje življenje.
Naredil bom karkoli hočeš.
Prosim.
Pazi zdaj.
Ga imaš?
27. dan
Samo praska je.
Kako je videti? –Smrdi.
Preveza, ne ti.
Pred štirimi dnevi smo potolkli Rickenbackerjev rekord.
Si štel? –Ja.
Mojbog.
Ven, fanta. Ven!
Mac, še sem tu.
Če so Japonci tako slabi, mogoče še zmagamo v tej prekleti vojni.
Na.
Presenečen sem, da je Mac napadel.
Lotil se jih je kot bombaš.
In morski psi so se pošteno ustrašili.
Rešil je tvojo koščeno rit.
1937. Najboljši igralec bejzbola.
Bil je iz Detroita. Gehringer.
Mac, pridruži se igri.
Mac?
Mac? –Še vedno sem tu. Še vedno sem tu.
Kaj boš pripravil za zajtrk, Zamp?
Ti mi povej.
Njoke tvoje mame.
Njoki za zajtrk?
Zakaj pa ne.
Bom umrl?
Mogoče, Mac.
Misliš, da nocoj?
Mogoče.
Mislim, da nocoj.
Imaš torej testo in ga razvaljaš.
Valjaš,
dokler ni enakomerno …
45. dan
Phil.
Imam dobre novice.
In slabe novice.
Phil?
Ja.
Si v redu?
Čudno se počutim na zemlji.
Čudno.
Nehajte!
Nehajte. Prosim, nehajte.
Koliko čet je razporejenih na Hawaijih?
Polkovnik hoče vedeti, koliko čet je razporejenih na Hawaijih.
Ne vem. –Govori!
Ne bi vedel.
Nisem bil tam.
Je on na tej sliki?
Si to ti?
Si olimpijski atlet?
Si slaven olimpijski atlet.
Kje je radar E razreda, B24?
Polkovnik hoče vedeti, kje je lokacija radarja E razreda, B24.
Uporabljali smo stari D razreda.
Si bombaš? –Ja.
Kaj se je zgodilo z marinci z Makin Islands?
Kako deluje teleskopska naprava Norden?
Samo stisneš dva gumba. Kaj se je zgodilo z marinci?
Nariši Norden.
Bili so obglavljeni.
Narisal sem Philco radio z gumbi ob strani.
Slecita se.
Pokleknita.
Poklekneva naj?
Pokleknita.
To je Tokyo, kajne? –Mora biti.
Tu bi moral tekmovati na olimpijskih igrah.
Preden so bile odpovedane.
Od nekdaj sem si želel iti v Tokyo.
Bodi previden, česa si želiš, kolega.
Vojak.
Častnik.
Vojak. Častnik.
Dober večer, stari ujetniki.
Dobrodošli novi možje.
To je internacijsko taborišče Omori.
Sem desetnik Watanabe.
Ste sovražniki Japonske.
Obravnavani boste temu primerno.
Poglej me.
Glej me v oči.
Poglej me.
Ne glej me.
Novi ujetniki, niste odpoklicani.
Ostali boste v karanteni.
V barakah ne smemo imeti bolezni.
Dober večer, fantje. Tom Miller, vaš barakarski poveljnik.
Pokazal vam bom vaše pograde.
Ti si na vrhu.
305.
Ti si zraven Trnjulčice.
Tu zgoraj.
307, ti si tukaj.
In ti si? –Frank Tinker.
Tinker, ti si na vrhu.
Vidim, da si spoznal Ptiča.
Zakaj ga kličete Ptič? –Zato ker posluša.
Če bi slišal, kako ga kličemo, bi nas ubil.
Prihaja iz bogate družine. Želel je postati častnik.
Bil je zavrnjen. Zadeva je šla po zlu.
Seveda nič od tega ne pojasni njegovo nepredvidljivo obnašanje.
Poveljnik Fitzgerald. –Zamperini.
Hoteli so odgovore.
Ki jih niso dobili, kajne? –Niti enega.
Poskusi malo zaspati. –Ja.
Bolniki desno!
Prosto!
Častniki, na desno!
Prosto!
Imamo kar nekaj talentov v Omoriju.
Imamo opernega pevca. Kdo je operni pevec?
Imamo kuharskega šefa iz Sydneya, iz Australije.
Imamo tudi olimpijskega atleta.
Kdo je olimpijski atlet?
Nikar ne vstani.
Razočaral si.
Ničvreden si.
Prerisuje, tako da bomo vrnili, preden Japonci odkrijejo.
Prerisal je večino vojnih zemjevidov.
Zavzeli smo Marshalske otoke.
Združene države so zavzele Marshallske otoke.
Zavezniki pridobivajo ozemlje.
Veš, moram povedati … –Prosim, nikar.
Za kup fantov, ki ne jejo nič, veliko serjemo.
Mislim, da je ta moj.
Ti je všeč Saipan?
Ubil ga bom. –Potem te bodo ustrelili.
Briga me. Naj me ustrelijo.
Na ta način jih ne bomo premagali.
Premagujemo jih s tem, da ostajamo živi do konca vojne.
In to počnemo.
To je naše maščevanje.
Če se zavzamem, lahko uspem.
Točno tako.
Moj brat Pete je to govoril. Verjel je, da lahko naredim karkoli.
Mislil je, da sem boljši kot sem.
Kdo pravi, da nisi?
Približujemo se.
Zakaj me primoraš, da te udarjam?
Mrtev si.
V Ameriki pravijo, da je Zamperini mrtev.
Tvoji družini so rekli, da si padel v vojni.
NBC Radio sporoča Ameriki,
da je slavni olimpijski tekač Zamperini mrtev.
Hočeš sporočiti svoji družini, da nisi mrtev?
Ti gospodje so z Radia Tokyo.
Imamo oddajo, ki se predvaja po celem svetu.
Imenuje se 'The Postman Calls'.
Halo, mama. Tvoj sin te kliče.
Mama, rad te imam.
Živ sem in zdrav.
Samo s svojimi besedami bom govoril. –Seveda.
Pozdravljena, Amerika.
To je oddaja 'The Postman Calls'. Danes poštar kliče
gospo Louise Zamperini v Torrance, v Californiji.
Louie Zamperini ni pogrešan ali mrtev, kot je napačno objavila vaša vlada.
Na varnem je in zdrav z nami.
Poslušajte, gospa Zamperini in ne recite ničesar.
V veliko zadovoljstvo nam je.
Pozdravljeni, mama in oče, sestre in prijatelji.
Govori vam vaš Louie.
In prvič v dveh letih lahko slišite moj glas.
Sem nepoškodovan in dobrega zdravja.
Interniran sem v taborišču vojnih ujetnikov Tokyu.
Z menoj ravnajo tako dobro, kot se v vojnem času lahko pričakuje.
Upam, da vas Pete še vedno lahko tedensko obiskuje iz San Diega.
Oče, ohrani moje puške v dobrem stanju,
da bova šla lahko na lov, ko se vrnem domov.
Da dobiva dobre zajce za mamino omako k njokom.
Vsem skupaj želim vesel božič in srečno novo leto.
Vaš ljubeči sin Louie.
Dobri ste bili, zelo dobri.
Lahko bi spet govorili na radiu.
SCENARIJ ODDAJE
Tega ne morem reči. –Zakaj ne?
Ker ni res.
Ne morem reči teh besed o Ameriki.
Oni so rekli. Američani kot vi.
Tukaj živijo zelo udobno.
Dobra hrana.
Imajo odlično hrano.
Si želite nazaj v taborišče?
Lahko vodite oddajo.
Tak si kot jaz.
Oba sva močna.
Prvi dan sem to videl v tvojih očeh.
Pomislil sem, ta človek bo moj prijatelj.
Toda sovražnik Japonske.
Ne poslušaš.
Ne narediš, kar je od tebe zahtevano.
Potrebno je imeti spoštovanje.
Brez spoštovanja ni reda.
Tega človeka je potrebno naučiti spoštovanja.
Vsi ostali ujetniki ga bodo naučili te lekcije.
Vsak ujetnik ga bo s pestjo udaril v obraz.
Tega ne bomo naredili.
Naredite to.
Naredite, dajte.
Samo sprijaznite se.
S pestjo ga udarite v obraz.
Dajte.
Udarite ga!
Naslednji! –Daj.
Daj.
Naslednji!
Daj.
Močn udari! –Daj, udari me!
Naslednji!
Dobro me udari, Tink.
Naslednji!
Daj.
Naslednji!
Močno udari.
Naslednji!
Močneje.
Naslednji!
Pepelka!
Kje je ta mala porednica? Si jo videl, kolega?
Tukaj si, ti leno dekle. Kako naj se pripravim za ples,
ko nič ne delaš? –Nobene koristi od tebe, kot tudi ne od našega jutranjega plesa.
Uredi mi obleko, da bom ujela poglede Hillebrandta.
Nihče te ne opazi, četudi mu padeš v naročje. Uredi mi pričesko.
Uredi mi obleko. Uredi mi pričesko.
Her, her, her … Govorim prusko?
Delati moram vse te neumne, nemogoče stvari brez hrane ali počitka.
Zaklenile ste me v zajčjo kletko. Naveličana sem vsega.
Imam dobre novice.
Dobil sem povišanje.
To je dobra novica.
In slaba novica?
Moram se posloviti od prijateljev.
Jutri zapuščam Omori.
Ohrani srce na pravem mestu
in potem lahko narediš karkoli.
Ne imej strahu, dragi otrok. Sem tvoja vilinjska botra.
Lahko mi čestitaš.
In zdaj odhaja.
Kar tako.
Štirje kralji.
Tako se dela.
Baron je izgubil, Tinker. –Potem nocoj dobimo sladkor.
Miller, imaš vedro?
Bomo zdaj pomagali Japoncem? Pustimo, da zgori.
Podaj naprej.
To so B–49, fantje.
Zdaj ne bo več dolgo. –Obrzdaj svoje navdušenje.
Če zavezniki zmagajo,
nas bodo Japonci pobili.
Prisluškoval sem jim.
Če zmagamo, smo mrtvi.
Za kaj naj potem molimo?
Dol! Lezite!
Vzemi svoje stvari. Premestili nas bodo.
Kam? –Ne vem. V kakšno novo taborišče.
Tokyo Ritz. Na kakšen kraj, kjer nas zavezniki ne bodo našli.
To je internacijsko taborišče Naoetsu.
Sem narednik Watanabe, vaš poveljujoči.
Ste sovražniki Japonske.
Obravnavani boste temu primerno.
Japoncem boste pomagali z delom v premogovniku.
Kdorkoli ne bo delal,
bo usmrčen.
Zakaj me ne pogledaš v oči?
Vi fantje, lahko spite tukaj.
Vidva tam.
To je konec, prijatelji. Nihče ne ve, da ste tu.
Sprijaznite se z usodo.
Vaš predsednik Roosevelt
je mrtev.
Loui?
Si v redu?
Vzdigni!
Dvigni.
Dvigni ga!
Dvigni nad glavo.
Če ga spusti, ga ustrelite.
Daj, Louie. –Daj, poba.
Daj, Louie.
Ne glej me.
Ne glej me!
Ujetniki Naoetsuja.
Vojna je dosegla vrhunec.
Danes, v duhu nove prihodnosti našega mogočnega naroda
vabimo vse ujetnike,
da se okopajo v reki Hokura.
To je to. Mrtvi smo.
To so naši fantje! –Videli so nas!
Vojna je končana!
SPUSTI SEM
Bog, poglej se.
Ljuba mama.
Leta 1946 se je Louie Zamperini poročil s svojo ljubljeno Cynthio Applewhite.
Imela sta hčerko Cissy in sina Luka.
Poročnik Russell Phil Phillips je preživel vojno in se poročil s svojo drago Cecy.
Z Louiem sta ostala prijatelja še dolgo po vojni.
Mutsuhiro Watanabe, "Ptič", se je nekaj let skrival kot vojni zločinec,
dokler mu ZDA niso podelile amnestijo v prizadevanjih za spravo z Japonsko.
Po letih hudega posttravmatskega stresa je Louie držal obljubo,
da bo služil bogu, ki mu jo je dal, če ga ohrani pri življenju.
Motiviran s svojo vero je Louie uvidel, da nadaljnji koraki niso maščevanje, ampak odpuščanje.
Vrnil se je na Japonsko, kjer je našel nekdanje ujetniške paznike in se pomiril z njimi.
Samo Ptič je odklonil srečanje z njim.
Louieju so se uresničile sanje in je ponovno tekel na olimpijskih igrah
v starosti 80 let
na Japonskem.
Prevod: JP