Po stvarnim događajima
Boston, MA - 1976. godine.
Boston - 11. policijski okrug
Kako ide? -Majka cmizdri, a ujak je popizdeo.
Nije udata? -Razvedena je, ima četvoro dece.
Pretpostavljam da im je sveštenik pomagao. -Pomagao?
Zdravo, g. Berk. Pozadi su, pričaju s biskupom. -A sveštenik?
Stavili smo ga u sobu za odmor. -Ima li novinara?
Neki tip iz Sitizena, ali smo ga oterali. Niko iz glavnih novina.
Neka tako i ostane.
Ko je taj? -Pomoćnik tužioca.
Biće teško sakriti optužnicu od novina. -Kakvu optužnicu?
Recite ocu Geganu da neće još dugo trajati.
Šila, znaš šta ću da uradim...
Crkva služi zajednici...
Lično ti jamčim da ću uraditi sve da udaljim sveštenika iz župe.
Ovo se više nikada neće dogoditi.
Treba nam još trenutak. -Naravno, oče.
Šila, evo ti moja vizit-karta.
SPOTLAJT
Uvek je teško kad izgubiš dobrog novinara.
BOSTON GLOUB Redakcija, jul 2001.
Ali, gubitak najboljeg,
pravo da vam kažem, to je kao da vas šutnu u dupe.
Ali, naš Robi poznaje Stjuarta
duže nego što većina vas ima godina. Prepuštam to njemu. Robi...
Pa, hvala ti, Bene. Valjda...
Mada me je pogodilo podsećanje na moju starost.
Rekao bih da da mi je Stjuartov odlazak jako bolan, jer... Koliko?
Već 20 godina? Bio je više nego voljan da deli svoj novac na pokeru.
A ja imam dete na koledžu... -I dalje ću igrati. -Onda je problem rešen.
Srećno ti bilo.
Stjuarte, pomalo me uznemirava vreme tvog odlaska.
Kancelarija u uglu je prazna, a novi urednik dolazi u ponedeljak.
Oprosti, ali moram da te pitam. Znaš li nešto o tome?
Kakav je kolač? -Odličan, hoćeš li pojesti svoj? -Ne, to je za Majka.
Ne mogu da jedem te stvari, teško mi padaju. -Znam.
Jesi li video brojke iz Vašingtona? -Da, baš zanimljivo.
Nisam te pitao da li policija laže, znam da lažu. Pitam ko je iza toga?
Dobro, razumem. Ne želiš da razgovaraš.
Ne, Dene, nisam ljut, gladan sam. Tako dugo pričamo da nisam stigao da ručam.
Idem nešto da pojedem, dajem ti sat vremena da se odlučiš...
Hoćeš li biti na pravoj strani ili ćeš čitati o tome kao svi ostali. Pozdrav!
Misliš da Kejhil nešto zna? -Možda, mada sumnjam da je ta priča za nas.
Benu se sviđa? -Ne, nije loša, samo nema senzacije.
Zašto to nije za 'Spotlajt'? -Brojke iz priče, tanke su.
Je li Kejhil progovorio? -Ne, ali hoće.
Dobro, onda ćemo znati jesu li tanke.
Kako je bilo gore? -Dobro, Robi je održao dobar govor.
Naravno da jeste. -Čujem da Lubin i Konor odlaze u Tajms.
Daj, stvarno? -I ja sam to čuo. -Razređuju nas.
Pa, bar nam šalju lika iz Majamija da pokrene stvari.
To će nam pomoću. -Je li Baron ikad bio u Bostonu?
Nikad, možda bi trebalo da mu kupimo mapu.
Prijateljica iz Majamija mi kaže da je otpustio 15% osoblja.
Sjajno. Robi, hoće li novi šef praviti neke rezove?
Nemam pojma. -Misliš, ikakve? -Valjda. -Radi se o 'Spotlajtu'?
Ne znam, Majk. Ali, znam da Ben traži odgovor o brojkama u priči.
Kažem ti, čisto sumnjam da je ta priča za nas.
G. Baron. -Volter Robinson. -Robi.
Hvala što ste odvojili malo vremena... -Zadovoljstvo mi je. -Cenim to.
Šta to čitate? -Prokletstvo Bambina. -Tako...
Sjajna knjiga. Gloub ima sezonske ulaznice za Fenvej...
Kad se smestite, naravno. -Hvala, nisam baš lud za sportom, iskreno.
Samo pokušavam da osetim grad.
Da. -Vi ste baš iz Bostona? -Jesam, rođen i odrastao.
Mnogi naši novinari su odavde. Osećaj je...
Kao da smo u lokalnim novinama. -Je li se to promenilo
nakon što su novine prodate Tajmsu? -Ne, mislim da se ne oseti razlika.
Dobro.
A... Vi ste urednik 'Spotlajt' tima?
Više volim da me nazivaju njihovim trenerom, ali... Tako je.
Jeste li upoznati s 'Spotlajtom'? -Ne naročito.
Pa, mi smo istraživački tim od četiri osobe.
Nadređeni nam je Ben Bredli Džunior i držimo rad u tajnosti.
Na čemu sad radite? -Slažemo deo o sumnjivim građevinskim radovima...
Uglavnom, lutamo za sledećom pričom.
Koliko dugo to obično traje? -Teško je reći, po nekoliko meseci.
Nekoliko meseci. -Da, ne volimo da žurimo.
Jednom kad se bacimo na priču, godinu i više radimo istraživanje.
Je li to problem? -Ne naročiti.
Ali, koliko shvatam, internet se umešao u oglašivački posao.
Mislim da ću morati sve to malo dublje da istražim.
Pa, hoće li biti nekih rezova? -Mislim da se to podrazumeva, ali...
Ono što mi je sad najvažnije, jeste da nađem način, da novine...
Postanu opet važne čitaocima. -Volim da mislim da već jesu.
Pošteno, ali mislim da može i bolje.
G. Bredli. -Zdravo.
Videli ste policijske brojke, obećavajuće? -Ima nešto u tome.
Koliko će vam trebati? -Do iduće nedelje.
Kuda ste krenuli? -Sastanak uredništva. -Otkad to?
Tehnički, ipak sam ja urednik. -Tehnički.
Je li dobro prošlo s Baronom? -Nisam ga baš mogao pročitati.
On bi bio prvi. -A vi? -Prepun je doskočica.
Dobro jutro, svima. Hajde da počnemo. Imate li šta da kažete, Marti?
Naravno. Pozdrav...
Kao što većina vas već zna, zovem se Marti Baron. Drago mi je što sam tu.
Ako biste mogli usput da se predstavljate, to bi pomoglo. Hvala.
Dobro, Piter. -Piter Kanelos, Metro. Radim na jednoj važnoj temi...
Zdravo, Stive. - Majk.
Sinoć su loše igrali. -Nisu vredni ni pare.
Čuj, otkud Ejlin Meknamara na sastanku uredništva?
Treba ti nešto, Majk? -Ne, samo sam znatiželjan.
Budi znatiželjan negde drugde, imam posla.
Dobro, Stive, vidimo se. -Da.
Izgleda da će Pedro biti odsutan do 1. septembra.
Džimi kaže da se vraća ove godine, ali lekar nije baš uveren u to.
Jesmo li sad probili led?
To su bili svi? -Da, jesu. -Dobro, hvala vam.
Jeste li svi pročitali kolumnu Ejlin Meknamare od ove nedelje?
U vezi slučaja Gegan? -Da, kako se to razvija?
To je kolumna, na kakav razvoj mislite?
Očigledno da taj sveštenik decu u šest župa zlostavlja već 30 godina.
Tužilac u ime oštećenih, gospodin... -Garabedijan. -Hvala, Ejlin.
G. Garabedijan kaže da kardinal Lou već 15 godina zna za to
i ništa ne preduzima. -Mislim da je tužilac malo nastran.
Crkva odbacuje optužbu. -Rekla-kazala.
Bio on nastran ili ne, ima dokumente koji dokazuju da je kardinal znao.
Koliko sam shvatio, ti dokumenti su nedostupni javnosti.
Dobro, ali ostaje činjenica da je taj sveštenik zlostavljao 80 dece.
Imamo advokata koji dokazuje da je Lou znao za to, a objavili smo
dva članka o tome, u poslednjih šest meseci.
Ovo mi izgleda kao važna priča za lokalne novine, mogli bismo bar
da pregledamo te dokumente. -Kako biste hteli da to uradimo?
Pa, ne znam ovdašnje zakone, ali na Floridi bismo išli preko Suda.
Želite da tužite Crkvu?
Tehnički, ne bismo tužili Crkvu, već zatražili dostupnost tih dokumenata.
Crkva će to shvatiti kao da ih tužimo. Kao i svako drugi.
Dobro da znam.
Hrabar istup prvog dana. -Može se i tako reći.
Šta misliš, kako će to ispasti?
Mislim da će Gilman kenjati ciglu. -Zdravo. -Vrata.
Kako je prošlo?
Baron želi da podigne tužbu zbog nedostupnih Gegan dokumenata.
Želi da tuži Crkvu? Super!
Pratili smo to s Geganom kad je pukla priča pre tri godine.
Baron je još bio u Majamiju. -Mislim da nas je tada već preuzeo Tajms.
Nije bio ovde. -Mislite li da ta tužba ima šanse?
Zavisi od sudije. -I kojoj župi pripada.
Bredli. Da, dobro.
Baron želi da razgovara s nama. -S nama?
Dobro, Džime. Hvala ti. Da, dobro. Hvala.
Dogovorio sam sastanak za sutra, sa spoljnim savetnikom.
Džon Albano. -Da. -Ko je sudija na tom slučaju?
Konstanca Svini. -Biće teško. -Zašto? -Pristojna katolkinja.
Pa, koliko sam pročitao, nismo se baš namučili u istrazi slučaja Gegan?
Je li tačno? -Ne, nije.
Dobro smo to pokrili. Dejvid Armstrong za Metro, Majkl Polson za Religiju.
Dobro, ali samo da shvatim, osim uobičajenih istraživanja,
nismo dublje ispitivali da li je kardinal Lou znao za to ili nije.
Ne, nismo. -To je nešto što vaš tim obično radi?
'Spotlajt'? Da, ali još istražujemo onu priču o bostonskoj policiji.
Možete li je staviti po strani? -Možemo.
Marti, u prošlosti je 'Spotlajt' imao uspeha, jer su sami birali priče.
Da li biste razmotrili da ovu izaberete?
Ne znam da li piše o vama, ali reći ću mu da ste zvali. Dobro, pozdrav.
Zdravo. -Zdravo, kako je prošlo?
Dobro. Baron želi da načnemo slučaj Gegan.
Super. -Zar nismo već pisali o Geganu?
Jedan advokat tvrdi da je kardinal Lou znao za to.
Mič Garabedijan, zar ne? -Da. Pisala sam o njemu u 'Sudnici'.
Možeš li do njega? -Jednom smo razgovarali, pomalo je težak.
Volim takve, dajte ga meni. -Dobro, ti ga preuzmi.
Trebalo bi da razgovaramo i s advokatom koji je zastupao žrtve
u slučaju Porter, s Erikom Meklišem. -Taj tip je stalno na TV-u.
Slučaj Porter? Podseti me. -Da, sveštenik Porter, slična priča.
Zlostavljao je mnogo dece u Fol Riveru, pre 10 godina...
Pa, krećemo li s bostonskom policijom? -Slažem se.
Ne, ostavite to zasad po strani. Slušajte.
Ljudi,ovo ne treba ni da vam govorim... Moramo biti diskretniji nego inače.
Jasno? Svi će gurati nos u ovo, ne samo Herald.
Ne smemo dopustiti da dođe do kardinala Loua, dok ne shvatimo sve.
Srećno vam s tim.
Kad idete? -Autobus će nas pokupiti pred crkvom u 9:00.
Ide nas 40. -Ide li i otac Dominik?
Ne, on kaže da nema sreće. Ali, nema sreće veze s tim.
Znaš, prošli put je baka osvojila 160 dolara.
Reći ćeš nam? -Još ne znamo ni ima li neke priče u tome.
Pa, klub je unutar Crkve. Biće već neke priče.
Lisa, možeš li mi povući sve članke povezane s ovim? -Da.
To je za 'Spotlajt'? -Samo ih prosledi kad završiš, hvala.
Oprostite, znate li gde je kancelarija izdavača?
Hoću.
Kako ste, Marti? Prilagođavate se? -Da, čini mi se.
Dobro, šta mogu učiniti za vas?
Želeo bih da osporim poverljivost dokumenata iz slučaja Gegan.
Želite da tužite Katoličku crkvu? -Samo bismo podneli zahtev, ali... Da.
Mislite li da je toliko važno? -Da, mislim.
Jer očigledno je da će nam Crkva žestoko uzvratiti.
To neće ostati neprimećeno kod naših pretplatnika, 53% njih su katolici.
Mislim da će biti zainteresovani.
Dobro.
Marti, neki ljudi će vam ugovoriti susret s kardinalom, to je uobičajeno.
Da, već jesu. Dogovorili smo za iduću nedelju.
Ja ne bih ovo spominjao.
Zdravo?
-Mogu li vam pomoći?
Zdravo, ja sam Majk Rezendes iz Boston Glouba, treba mi Mičel Garabedijan.
Na telefonu je, sedite. -Dobro.
Dobro, slušam vas. Počnite.
Dobro. -Bile, jebem ti, gde su oni spisi?
Rekao sam da ih staviš na moj sto!
Čuveni Volter Robinson u mojoj kancelariji.
Drago mi je, Erik. Ovo je Saša Fajfer, Erik Mekliš.
Drago mi je. -Drago mi je. Ne igrate golf, zar ne?
Ne. -Dobro, ovaj vaš kolega mi je uzeo neke pare lani,
na dobrotvornom turniru. -Bila je to čista sreća.
Uzgred, igrao sam zatvorenih očiju.
Pa, kako vam mogu pomoći?
Poznat vam je slučaj Gegan? -Naravno, 80 tužitelja.
Sve su to zasebni slučajevi, Garabedijan mora da je preplavljen.
Da, ima li nekih navoda protiv kardinala Loua? -Da, malo je škakljivo.
Morate nešto da shvatite, ovo su usrani slučajevi.
Zastareva je već nakon tri godine, većina tih žrtava ne postigne mnogo.
Zbog čega?
Pa, to su deca, znate kako je? Krivica, stid...
Mnogo te dece je iz zajednica gde se takve stvari ne priznaju.
Sjebu vas odmah s vremenskim ograničenjem.
Ako se i probijete kroz to, čeka vas dobrotvorni imunitet
koji ograničava odštete na 20 hiljada. -20 hiljada, za zlostavljanje deteta?
Tako je postavljen sistem, da.
Crkva je jaka. Najbolje je gurati takve slučajeve kroz štampu.
Kao što sam radio na slučaju Porter.
Znate, većina žrtvi ne želi da ima posla s televizijom,
a Mič nije baš ljubazna osoba.
Da, polovina te dece odustane pre novinara, to je stvarno...
Tačno, pred njim je jako mnogo posla. Pretpostavljam da nema ništa o Louu.
Šta mislite, da blefira? -Mislim da se ukopava, da postigne bolji dogovor.
To je malo bezobzirno. -Jeste li upoznali Miča Garabedijana?
Tražio sam da mi napišete taj zahtev, Bile. Ne da ga arhivirate.
Zdravo, Bile.
Dobar dan.
Ko ste vi? -Ja sam Majk Rezendes iz Boston Glouba.
Imali smo dogovor, pre sat vremena. -Ništa od toga, imam posla. Šeron!
Otišla je po kafu, rekla je da se brzo vraća.
Istražujem jedan članak. -Onaj iz 'Feniksa'? -Ne, iz 'Glouba'.
Jeste li čitali onaj iz 'Feniksa'? -Ne, nisam.
Mislim da je bio baš dobar, imam negde kopiju.
U redu je, naći ću ga. U stvari, pratim kolumnu
koju je Ejlin Meknamara napisala o vašoj tužbi. -Tužbama, ima ih 84.
Ovo nije nastavna vežba, treba da se tačno izražavate.
U pravu ste, treba. Pokušavam da dođem do nekih informacija...
Ne snimate ovo, zar ne?
Ne, ne bih bez dozvole. -Ne mogu vam pokazati crkvene dokumente.
Ako to tražite, nedostupni su. -Da, znam za to.
Znate li da su me triput prijavljivali advokatskoj komori Masačusetsa?
Drže me na oku. -Crkva? -Da, Crkva. Tako je.
Voleli bi da izgubim licencu, u stvari. Sklonite to.
Sklonite to. -Naravno. -Ne želim da ovo zabeležite ni na koji način.
Na papiru, na traci, nikako. -Dobro.
Verovatno ne bih smeo ni da razgovaram s vama. Dakle...
Čujte, g. Garabedijan, znam da ima stvari koje mi ne smete reći,
ali znam da postoji neka priča i prilično je važna.
Već sam pričao s onima iz 'Feniksa'. -Da, ima razloga zašto to nisam čitao.
Niko više ne čita 'Feniks'.
Bankrotirali su, nemaju više nikakav uticaj. 'Gloub' ima.
Ako mi predstavimo priču, svi će čuti za nju.
Crkva razmišlja već vekovima, g. Rezendes.
Mislite li da vaše novine imaju sredstava da im se suprotstave? -Da.
Ali, ne zamerite mi na ovome, imate li i vi?
Ne mogu sad da pričam s vama, g. Rezendes. Imam jako puno posla.
Šeron! -Hvala vam. -Da, da.
Mogu li bar da popričam s nekim vašim klijentom? Sa žrtvama, voleo bih to.
Nazovite me sutra, moram malo da razmislim. -Hvala vam. -Da, da.
POZNATI UZORAK
Slučaj Porter na sudu, zlostavljanje iz '87. godine.
Imam još snimaka iz biblioteke. -Ostavi ih ovde.
Je l' vi to radite priču o Crkvi? -Ne, ne radimo priču o Crkvi.
Met, imaš li nešto o Filu Savijanu?
Ne, ko je taj? -On je član udruženja žrtava.
Kurkdžijan je objavio priču o njemu, odmah nakon slučaja Porter.
Član udruženja žrtava? -Da, nazivaju se SNAP.
To je mreža preživelih zlostavljanih od strane sveštenika. -Jaka skraćenica.
Hoćeš da ga nađem? -Da, može. Koliko će ti trebati da prođeš kroz članke?
Par dana, čini mi se. Ima ih mnogo, a Lisa ih stalno šalje. -Dobro.
Ljudi, imam još jednog sveštenika. Liam Baret, zlostavljao decu u Filiju.
Premešten u Boston, gde je uradio isto i opet bio premešten.
Stvarno? Baš kao i Gegan. -Je li to naš članak?
Da, naš Lens Dijego ga je napisao 1987. kad je još pokrivao religiju.
Nešto posle toga? -Nema mnogo, samo jedan članak.
Crkva je postigla dogovor.
Znaš li Džima Salivena? -Da, zašto? -Izgleda da mu je Crkva nešto sredila.
Gospode. Bolje da je je Mening na terenu s loptom.
Zašto se uopšte gnjaviš s tim? -Spasava me od ove utakmice.
Znaš šta je još dobro za to?
Da. Dobra ideja, ja častim. Odmah se vraćam.
Hoćete li nešto za jelo? -Viršle.
Imate li nekog uspeha? -Naravno, to je dobra priča.
Zašto? Jesi li i ti još jedan napušteni katolik, gnevan na Crkvu?
Imamo dosta dobrih stvari. -Kakvih? Samo gledam utakmicu, zakon ćutanja.
Našli smo još jednog sveštenika, Liama Bareta. -Pisali smo o tome.
Samo kažem, jesmo. -Dobro, ali ovog tipa su dosta premeštali
iz župe u župu, svakih par godina. Kao Gegana i Portera. Postoji šema.
Zvuči mi tanko. Šta još imate?
Saša ima nekog iz udruženja žrtava, Fil Savijano.
Iz SNAP-a? O njemu smo isto pisali. -Mislio sam da pratiš igru, Stive.
Taj tip je prilično mutan, Majk. Imali smo par priča o njemu.
Nije prestajao da šalje pisma. -Želeo je sveti rat.
Šta, ne vredi pričati s njim? -Kako stojite s Garabedijanom?
Radim na tome. -Robi kaže da Mekliš misli da blefira.
Mislim da tu ima nešto, Bene. -Nađi nešto čvrsto ili te skidam s toga.
Ne želim da jurimo vlastite repove.
Pazi se zamke! Nećeš je nikada proći, druže.
Već sam je prolazio i ranije. -Da, sad je Pol.
Kako nam ide? -Dobro. U prednosti smo.
Kako radi novi urednik? -Pa, ne voli bejzbol.
Ali, deluje mi kao pametan momak.
Čitao sam članak o njemu, kažu da je prvi Jevrejin urednik u 'Gloubu'.
Mora da je ovo dan sporih vesti.
Ima li porodicu? -Ne, nije oženjen. -Razveden? -Ne, mislim da nije.
Znači, novi urednik 'Glouba' je neoženjeni Jevrejin koji mrzi bejzbol.
Da. -Prepusti ga Benu. Zaboga, ipak je on Bredli.
Čini mi se da nije dovoljno brzo podigao ruku.
Uzgred, čitao sam o nekom svešteniku, ocu Baretu.
Kažu da si bio uključen u to?
Da, Baret. Mućak. Trebala im je pomoć, pa smo se ubacili.
Žrtva je rekla da je kardinal Lou znao za Bareta, kad je stigao. Je li tačno?
Znaš da ne smem da komentarišem slučaj, Robi.
Među nama? -Među nama, ne smem da pričam o tome.
Je li ovo u vezi tužbe? -Znaš za to?
Čuj, ne znam tog Barona ili bilo šta o njemu. Iskreno, nije me ni briga.
Ne želim da nastradaš zbog njega. Mislim da si izgubio.
Dođi ovamo. -Hajde, idemo.
Pre neki dan, bio sam na internetu.
Sve što želite da znate, nalazi se tamo.
Moram priznati da me to, kao sveštenika, pomalo uznemirava.
Treba li da se brinem o gubitku posla? Sumnjam.
Kao što vidite, znanje je jedno, ali vera... Vera je nešto drugo.
Zdravo. -Zdravo.
Hoćemo li na golfovanje ili tako nešto? -Ne postoji glagol golfovanje.
Ne mogu ni da rezervišem. -Tako to zovu, rezervacija?
To zovu i slobodna aktivnost, mogao bi bar da pokušaš, Majk.
Pa već to radim, trčim. -Da, trčiš na posao.
Zašto si danas ovde? -Čitam članke o Savijanu.
Da, Ben i Stiv misle da je to slepa ulica.
Svašta su mi nasrali tokom utakmice. -Da, Ben mi je poslao mejl. -Stvarno?
Da, kaže da to pustimo na miru.
Šta ćeš da radiš? -Dovešćemo Savijana.
Ignorisaćemo te momke?
Bolje da počnemo da ignorišemo sve u vezi s ovim. -Meni odgovara. -Da.
Misliš li da Marti ima pojma šta se valja? -Ne, mislim da ga nije briga.
To baš osvežava. -Da. Jedino ako nije u pravu.
Oduvek sam fasciniran novinarstvom.
Često sam sedeo na predavanjima s Nieman tipovima, na Harvardu.
Čitao sam da ste nekad bili urednik. -Da, bilo je to davno.
'Misisipi Redžister'. Sitno. Novine za biskupiju.
Ali, za 30-godišnjeg sveštenika, bila je to velika odgovornost. Prečesto.
Kako to?
Bio sam blizak s braćom Everist, zastupali smo građanska prava.
Čitaocima se to nije sviđalo. Smatrali su me došljakom.
Mogu to da zamislim. -Teško je prilagoditi se u malom gradu.
Mislim da ćete shvatiti da je i Boston mali grad, Marti.
U svakom smislu.
Ako vam ikako mogu pomoći, Marti, ne oklevajte da pitate.
Shvatio sam da ovaj grad cveta, kad su velike institucije složne.
Hvala. Lično, mislim da novine najbolje obavljaju svoj posao
kad su nezavisne.
Naravno, ali moja ponuda i dalje važi. -Hvala vam.
Uđite.
Hvala vam, Morin.
Mali poklon za vas, Marti.
Smatrajte ga kardinalovim vodičem po gradu Bostonu.
Katekizam Katoličke crkve
Treba da se nađem sa Sašom Fajfer. -Vaše ime?
Fil Savijano. -Dobro, samo trenutak.
Znači, ja sam prvi preživeli s kojim pričate? -Tako je. -Dobro.
Za početak, hvala vam što ste me pozvali ovamo.
Želim da znate da vam nudim punu saradnju s mojim udruženjem, SNAP.
Koliko imate članova u tom vašem udruženju, File?
Bilo nas je 11 na poslednjem sastanku...
Ne. Deset, Karen se preselila.
Imali ste ženu u udruženju? -Naravno da ima i žena.
Nema diskriminacije, kad se radi o zlostavljanju. Nije to homoseksualnost.
Radi se o sveštenicima, koji koriste svoje kragne da siluju decu.
Decu, dečake i devojčice.
FIL SAVIJANO, 11 godina.
Imao sam 11 godina. Bio sam plen oca Dejvida Holija, u Vesteru.
Nisam se samo molio, bio sam plen. (neprevodiva igra reči, op. prev.)
Je li neko od vas katolik? -Vaspitan sam kao katolik.
Ali idem u prezbiterijansku crkvu moje žene.
Nisam praktična vernica, odem ponekad u crkvu moje bake.
Može se reći da smo svi vaspitani kao katolici, ali trenutno...
Ne previše. -Reći ću vam nešto.
Kad ste siromašni klinac iz siromašne porodice, religija je bitna.
A kad sveštenik obraća pažnju na vas, to je velika stvar.
Kad traži da skupljate priloge ili izbacite smeće, osećate se posebno.
Kao da je Bog zamolio za pomoć.
Možda je čudno kad vam ispriča prost vic, ali tada imate zajedničku tajnu.
Pređete preko toga. Zatim vam pokaže erotske novine.
I pređete preko toga, pa pređete preko toga... Stalno prelazite preko toga.
Sve dok jednog dana ne zatraži da mu izdrkate ili popušite.
Preći ćete i preko toga.
Zato što se osećate zatočenim, jer vas je on ukrotio.
Kako možete Bogu reći ne? Gledajte...
Važno je shvatiti da to nije samo fizičko zlostavljanje, već i duhovno.
Kada vam to učini sveštenik, ukrade vam veru. Pa posegnete za flašom ili iglom.
Ako to ne upali, skočite s mosta.
Zato se nazivamo preživelima. Jeste li čitali knjigu Džejsona Berija?
Opisao je slučaj Goti u Lujzijani. -Piše se G... -G-o-t-i.
Pričao sam s Ričardom Sajpom, radio je u jednom crkvenom lečilištu.
On je bivši sveštenik, oženio se časnom sestrom.
Da, to je njegovo svedočenje o slučaju Kes. -Fil, kakvo je to lečilište?
Tamo šalju sveštenike kad ih uhvate na delu.
Sve je tu u kutiji, to sam vam već slao pre 5 godina.
U 'Gloub'? Kome ste to poslali?
Neću reći kome, ali rekli su da ih ne zanima.
Ali, File, ipak smo objavili par pričao vama, video sam članke.
Da, ali budimo iskreni, to nije bilo dovoljno.
Ljudi, morate shvatiti. Ovo je veliko.
Nije to samo u Bostonu, već u celoj zemlji, širom sveta.
Vodi sve do Vatikana.
Imaš li neki dokaz za to, File? -Ne, još nemam.
Ali razmislite, ima ih toliko mnogo.
Kako bi to radili, da ih neko ne štiti? -Toliko mnogo čega? -Sveštenika!
Sveštenika! Znam njih 13, tu u Bostonu.
Znaš 13 sveštenika u Bostonu, koji su zlostavljali decu?
Da, zašto stalno ponavljate sve što kažem? -Volim da razjasnim stvari.
Trebalo je da ih razjasniti pre pet godina kad sam vam poslao sve ovo.
Mogu li u vaš WC? -Da, naravno, File. -Dođi.
Pa, šta mislite?
Tip stvarno ima smisla za red, to je sigurno. -Mislite?
Očigledno je svašta prošao, ali je pametan.
Ako je u pravu za tih 13 sveštenika... -S njim bi moglo postati veliko.
Istraži ga malo. Istraži i neke od preživelih iz tog udruženja.
Ja ću istražiti ovog bivšeg sveštenika, Sajpa.
Dobro, ali drži se i Garabedijana, to je mnogo važno.
Garabedijan, kakav je to gnjavator. -I ti znaš da budeš takav, Majk.
Mičel, kakvo iznenađenje. Kako ste? -Dobro sam, g. Rezendes.
Odlično. Znate, nikad mi se niste javili. Ostavio sam vam par poruka.
Znam, imao sam mnogo posla. Nemam vremena za pozive.
Bože, siguran sam da nemate. Slušajte, Mič.
Dajte da popričam s par žrtava. Razmislite o razgovoru.
Ako ne budete zadovoljni, otkažite.
Pričao sam s klijentima, ne žele da idu u novine. Žao mi je.
Razumem ja to, ali ne moram im navesti imena.
Ne verujem vam, g. Rezendes. -Siguran sam u to.
Čujte, Mičel... -G. Rezendes, molim vas...
Ne radim na običnom profilu, radim na nečemu mnogo većem.
Većem? Ne znam šta vam to znači.
Ne bi to trebalo da vam kažem, ali istražujem za 'Spotlajt'.
'Spotlajt' to odrađuje? -Da. Istražujemo, ali mi morate pomoći.
Molim vas, dajte da popričam s nekom od žrtava.
Molim vas.
Vratite se sutra u 09:30. -Hvala vam.
Gospođice Fajfer. -Džo. -Zdravo.
Sranje. -U redu je. -Oprostite, evo sedite. -Nema problema, hvala vam.
Je li sto u redu? -Savršen.
Pojeo sam kolač dok sam čekao, u stvari dva.
Jedem kad sam nervozan. -Ja takođe.
Nadam se da ne kasnim, Fil mi je rekao da dođem u 13:00.
Ne, u redu je. Ja sam došao ranije, sat ranije.
Hoće li vam smetati da pišem beleške? Je li to u redu?
Hoće li vam smetati da pišem beleške? -Hoćete li navesti moje ime? -Neće.
Neću, ako ne želite. -Imam malo dete, tek mu je godinu dana.
Ne bih želeo da sazna za ovo. -Naravno, razumem vas.
Možeš prekinuti ovaj razgovor kad god želiš, Patriče. Jasno? -Dobro. -U redu.
Slobodno pišite beleške. -Dobro.
Gde ste živeli kad vam se to desilo prvi put?
Dole kod Hajd parka.
Kod "Stop & Šopa"? -Da, znate gde je to?
Da, par godina sam vozio taksi. Rano otvaraju, a grozna kafa, zar ne?
Da, valjda.
Koliko ste imali godina kad se to desilo? -Dvanaest.
Ubrzo posle samoubistva mog oca.
Gospode. -Bio je govno od čoveka. Ni majka mi nije bila baš pri sebi.
Kako to mislite? -Bila je luda. -Šizofreničarka. -Isto sranje.
Gde ste prvi put sreli Gegana?
Pa, sestra ga je videla dole kod Dankin Donatsa.
Rekla mu je da nam je umro otac, a on se odmah obrušio na nas.
Bila je neka sestra Barbara, vodila je grupu dece iz problematičnih porodica.
Gde je to bilo? -San Ambrouz, u Dorčesteru. -Dobro.
Ona me je upoznala s ocem Šenlijem.
Bio je ulični sveštenik, duge kose, pravi frajer.
Pozvao me u svoje boravište, u Bek Beju. -Gde u Bek Beju?
Ulica Bikon. -Bikon, dobro. -Jeste li odavde?
Ne, odrasla sam u Ohaju, ali mama mi je iz Sautija.
Onda vam je jasno, ja do tada nikad nisam ni video Bek Bej.
Pa, šta se dogodilo pri prvoj poseti, Džo?
U početku je bio vrlo ljubazan. Jako zabavan, opušten.
Mislim da je znao da sam gej.
Zatim mi je pokazao igricu na svom mobilnom.
Ali, drugim rečima, kao homoseksualac, transeksualac, biseksualac.
Jesi li u to vreme znao da si gej, Džo?
Da, ali nisam to govorio nikome. Naročito u Dorčesteru. -Dobro.
Šta se desilo nakon što ti je pokazao mobilni? -Pa, malo sam odlepio.
Mislim da je znao.
Rekao je, 'Znaš šta bi pomoglo?' Kad bismo igrali poker u svlačenje.
Naravno da sam izgubio.
Tada je sve počelo.
Možeš li mi precizno reći šta se dogodilo? -Precizno, zlostavljao me je.
Džo, mislim da nam je sada izražavanje postalo vrlo važno.
Ne smemo ništa ublažavati, reč 'zlostavljanje' nije dovoljna.
Ljudi tačno moraju znati šta se dogodilo.
Trebalo bi ovo da ponesemo. -Dobro.
Gegan se pojavio, a moja mama, bila je očarana.
Kao da se sam Bog pojavio, znate? -Naravno.
Šta je onda bilo?
Stvarno želite da čujete to sranje? -Da, Patriče, želim.
Ponudio je da me odvede na sladoled. On sveštenik, a ja dete, pošao sam.
Naravno. -Dok smo se vozili kući,.
počeo ja da mi je dira nogu.
Znate, a onda...
Ruka mu je pošla prema gore i uhvatio me je za kitu, razumete?
Sledio sam se. Bio sam jebeno skamenjen, nisam mogao da mrdnem.
Nisam znao šta da radim, bio sam samo klinac. -Da.
Nisam ni pipnuo taj sladoled. Istopio mi se u ruci.
Jeste li... Jeste li ga sreli posle toga?
Da.
Dobro, dosta je bilo. Prekinimo malo s tim. -Naravno.
Rekao je da ću tako biti zadovoljniji svojim telom.
Šta je onda bilo?
Svukao je odeću i rekao 'Baš sam tužan. Popuši mi da me razveseliš'.
Klasičar!
Pa, jesi li? -Jesam.
Znam šta misliš... Zašto sam to uopšte uradio nekom čudaku,
starijem od mene 30 godina.
Ali shvati, to je prva osoba koja mi je rekla da je u redu biti gej.
Još i sveštenik.
Imali ste oralni seks? Jeste li imali snošaj? -Da. Ne tada, već kasnije.
To me je stvarno sjebalo. Sada ne pijem, ali od toga je sve počelo.
To je jako zbunjujuće, znate?
Tako upoznati seks i onda biti privučen muškarcima.
Oprostite, znao sam da će ovako ispasti. Žao mi je.
Ne brini. U redu je, Džo, stvarno. -Naravno, tamo je Crkva i igralište.
Džo, jesi li pokušao nekome to da ispričaš? -Kome, nekom svešteniku?
Mogu li nazvati s vašeg telefona? -Naravno, znaš gde je.
Možete navesti moje ime, ako želite. -Hvala vam, Patriče.
Ne zahvaljujte mi, samo sredite te šupke, važi?
On je jedan od srećnijih. Još je živ.
Hoćeš li šoljicu čaja, Saša? -U redu je, bako. Hvala.
Halo? -Zdravo, Džo. Ovde Saša Fajfer.
-Zdravo, Saša, kako ste? -Dobro,hvala.
Džo, nešto bih htela da razjasnim. Rekli ste Filu Savijanu o svemu tome?
Jesam, otišao sam na nekoliko SNAP sastanaka.
Je li vam Fil ikada predlagao šta da učinite?
Ne, na sastancima nismo pričali o tome.
Sreli smo par crkvenih advokata,
ali nije mi to bilo vredno truda. -Zašto?
Trebalo je ispuniti previše papira. Preko glave, znate.
Rekao je da mi može dati samo malu odštetu, pa...
Ko je to rekao? -Advokat mi je to rekao.
Znači, ipak si se sreo s advokatom?
Da, ali nisam koristio njegove usluge.
Nisam mislio da je to važno, oprostite.
Ne pokušavam ništa da sakrijem. -Ne, znam to, Džo.
Sećate li se imena? Advokata? -Ne, ali možda bi Fil znao?
Bio je često na TV-u, tokom slučaja Porter. Baš zgodan.
Da nije Erik Mekliš? -Da, to je taj, Mekliš.
Delovao mi je jako zgodno.
Javili su na vestima, sudija Svini je odredila datum saslušanja.
Stvarno, kad? -Za dve nedelje, u Springfildu.
Kanelos prima opklade, 10 dolara ulog. -Kladi li se neko na 'Gloub'?
Prima samo koliko će nas brzo Svini otkačiti.
Robi.- Zdravo, ja sam. Dobili ste moju poruku? -Jesam.
Otac Šenli bi mogao biti četvrti sveštenik.
Da, mislim da jeste. -Jesi li poslušala Mekliša?
Čula sam se s Filom, kaže da je Mekliš sredio mnogo tih slučajeva.
Valjda je zaboravio da nam to spomene. -Svakako.
Idem sutra na sud da vidim da li je dogovorio neki slučaj protiv Crkve.
Dobro, nazovite posle toga. Laku noć. -Dobro, laku noć.
Zdravo. Ideš da se nađeš s Džekom? -Da, kasnim. Ispratićeš me? -Naravno.
Gospode, ide li ovaj tip ikada kući? -Očigledno da ne ide.
Neki ostaju sve dok je i on, istrošio je proklete vesti.
Kako stojimo s Geganom? -Obrađujemo još neke žrtve.
Želeo bih da proširim istragu. -Zašto?
Imam već četiri sveštenika, moglo bi ih biti čak 13. -Trinaest? -Da.
Ko vam je izvor? -Fil Savijano.
Gospode, Robi, rekao sam Majku... -Znam, znam.
Znam, mislim da bi Savijano mogao biti onaj pravi, Bene.
Želiš da to malo razradimo? -Ne treba.
Imam osećaj da sve seda na svoje mesto. On je pravi tip.
Dobro. -Dobro, hvala ti.
Halo? -G. Rezendes? -Da, ko je to?
Ovde Ričard Sajp. -Tako je. Zdravo, Ričarde, kako ste?
Dobro. -Hvala što ste nazvali.
Čujte, Fil Savijano mi je rekao za vas. Možete li mi odgovoriti na par pitanja?
Da, naravno. -Odlično.
Fil je spomenuo da ste radili u nekom crkvenom lečilištu u Baltimoru?
Da, psihijatrijski institut Seton.
Vodile su ga 'Kćeri dobročinstva'. -Kad je to bilo, Ričarde?
Pa, dobio sam stipendiju 1965.godine.
Proveo sam tamo 5 godina, zatim sam narednih 30
proučavao nasilne sveštenike i njihove žrtve. -Stvarno?
Samo ste se time bavili?
Majk, Crkva želi da verujemo da je to sitno, a to je mnogo veći problem.
Koliko veći, Ričarde? -Pa, sudeći po istraživanjima,
opisao bih ga kao prepoznatljiv psihijatrijski fenomen. -Tako veliki?
Zdravo, Mek. -Zdravo. -Kad bi mi trebali podaci o svešteniku,
župama, njegovom prebivalištu, gde bih to mogao da potražim?
Slučaj Gegan? Sve je na snimcima. Lisa ima pristup tome.
Da, ali za drugog sveštenika, koji nije bio u novinama?
Istražujete drugog sveštenika? -Koga istražujete?
Imaš neku ideju? -Daj, Mete. Zar mi nećeš reći?
Moram da stignem na sastanak. Hvala ti, Mek. Zdravo, Di.
Nadbiskupija izdaje godišnjake o svim sveštenicima po župama.
Odlično, ima li nešto starije od '98?
Da, ima unazad sve tamo do '80-ih. Čeka te noć u bostonskoj biblioteci.
Biblioteka, je li? Hvala ti, Lisa. -Zdravo.
Meta su uvek isti tipovi dece.
Siromašne porodice, bez očeva. Propali dom.
Tip kao Gegan napada dečake, ne zato što ih voli,
već zato što se oni više stide i manje je verovatno da će progovoriti.
Ti tipovi su grabljivci, Robi. Pričao sam sa Sajpom.
Kaže da ih je viđao na gomile, '60-ih u Setonu.
Zove ih "fenomen" -Zašto nije izašao s tim u javnost? -Jeste.
Crkva je učinila veliki napor da ga diskredituje.
Kampanje klevetanja, i javne izjave uglednih biskupa.
Baš kao što je Savijano rekao. I Garabedijan.
Imaš li nešto od njega? -Još žrtava. -Još? Ne možeš da mu isprazniš džepove?
Uspeću, treba mi još vremena.
Daj, Majk, moraš ga srediti. -Hoću, hoću.
Gospode, kakav je to smrad? -U uglu je crknuti pacov.
Šta to imaš? -Crkveni godišnjaci. Tu je svaki sveštenik u Masačusetsu.
U kojim župama su smešteni? -Je li to službeno?
Da, tako ćemo naći neke koje je Savijano pomenuo.
Možda još neke žrtve.
Ima li tu neko svetlo? -Ne mogu da nađem prekidač. Hoćeš moje naočare?
Ne, u redu je. -Gledajte, 1983.
Džon Gegan, župa Sent Brendan u Dorčesteru. Znači, možemo pronaći
gde je bilo koji sveštenik bio bilo koje godine? -Da, evo ga ovde.
Šta je? -1980. Gegan je premešten iz JP.
Piše da je otišao zbog bolesti. -Ma daj, stvarno tako piše?
Gde je 1991? -Ovde je. -Da vidimo.
Beri Liam, ne vidim da pročitam, potraži ga ovde.
1991. su ga premestili iz opatije u Čarlstonu.
Bart Liam? -Da. -Odlazak zbog bolesti.
Ovo je službeno izdanje.
Nosite to gore. Uporedite s onim Savijanovim. Robi. -U sudnici sam. -Da.
Nešto nije u redu. -Nema ništa o Šenliju, Saša.
Dobro, hvala. Moramo opet do Mekliša.
Zbilja? Zašto? -Ovde nema ničega. Nema nikakvih zapisa...
Oprostite zbog čekanja, ljudi. Imao sam poziv.
Nema problema, kako ste? -Dobro.
Hvala što ste nas primili. -Zašto da ne? Šta ima, ljudi?
G. Mekliš, je li vam poznat sveštenik po imenu Pol Šenli? -Da, znam ga.
Jeste li dogovarali slučajeve protiv njega?
Siguran sam da shvatate da ne mogu s vama da pričam o tome.
Dobro, a o ocu Ronaldu Pakvinu?
Pa, ne mogu ni o tome. Dajte, ljudi.
Jasno nam je da ste dogovorili nekoliko slučajeva protiv njih.
Čak i da sam umešan u te slučajeve, nagodbe bi bili tajne.
Izgubio bih licencu da priznam njihovo postojanje. Jasno?
Ljudi, rekao sam vam da su ovo teški slučajevi.
Većina je htela samo priznanje onoga što se dogodilo, izveli bi ih pred biskupa,
uz malo love, to je bilo nabolje čemu su se mogli nadati.
Očigledno, najbolje čemu bi se sveštenici mogli nadati.
Ne, Crkva je obećala da će ih ukloniti iz službene rotacije.
Jeste li to proveravali?
Treba li vam još nešto? -Da.
Zašto nema nikakvih zapisa? Malopre sam bila na Sudu.
Nema nikakvih zapisa o tim dogovorima. -Dogovarali smo se direktno s Crkvom.
Napisali bismo pismeni zahtev i poslali sudu pravičnosti.
Ništa niste arhivirali u sudu? -Bilo je to privatno posredovanje.
Samo vi i advokati nadbiskupije? -Tačno.
Još neko?
Povremeno bi crkva dovela nekog pravobranitelja, da pripomogne.
Znate li njihova imena? -Ne. Ne znam. -Sve je to bilo ispod stola.
Nema nikakvog traga na papiru. Žrtve su se obavezale na tajnost
da bi postigli nagodbu. Advokatima je pripala trećina.
Crkva je sve počistila pod tepih. -Gospode, to je jebena ucena.
Malo je složenije od toga. Mekliš ima obavezu prema klijentu
da se nagodi najbolje što može. -Naravno, ali koliko žrtava možeš
zastupati i na njima zaraditi pre nego što s tim izađeš u javnost?
Garabedijan ne bi ni na jednoj. Zato i gura te slučajeve na sud.
Želi da ljudi saznaju za to. -Slažem se.
Ostavimo po strani pravnu etiku, Bene, ali postupajući kao Mekliš
osigurava se da sva zlostavljanja ostanu prikrivena.
Da, je li Mekliš potvrdio sve sveštenike sa Savijanove liste?
Ne, sprečava ga ugovor o poverljivosti.
Ali, očigledno je da je radio nagodbu u velikom broju tih slučajeva.
Fil me je povezao s ostalim žrtvama.
Prilično sam uverena da ćemo potvrditi sve te sveštenike.
Znači, ima 13 sveštenika? -Da. -Tako izgleda.
Jebote!
Dobro, nastavite dalje.
KATOLIČKO DOBROTVORNI PRIJEM Popis zvanica
Oprostite, kako ste rekli da se zovete? -Baron.
B-A-R-O-N.
Ne mogu da vas pronađem, molim, samo trenutak.
U redu je, Kim. Garantujem za njega.
Ja sam Pit Konli, iz odbora Katoličkih dobrotvora.
Dobrodošli u Boston, g. Baron.
Hvala vam. -Drago mi je što ste došli.
Ponosni smo na naše delovanje u Bostonu.
Kardinal je spomenuo da ste imali divan razgovor.
Da, jesmo. -On je izvanredan čovek.
Drago mi je što ste mogli da popričate s njim.
Uživate? -Iskreno, nisam baš srećan na ovakvim događajima.
Da. -I vi ste među dobrotvorima?
Ne direktno, nisam.
Neki moji prijatelji jesu, išli smo zajedno u srednju školu BC.
To je škola preko puta 'Glouba'. -Teško ju je prevideti. -Da.
Očigledno je teško i pobeći od nje.
Kardinal je u uglu, ako vas baš nešto vuče.
Sreli smo se. -Stvarno? Je li vam spominjao parnicu?
Ne, ali mi je poklonio kopiju katekizma.
Da, nije baš poznat po suptilnosti.
Tokom istraživanja na slučaju Porter,
doslovno je prizivao božju silu na 'Gloub.'
I kako je prošlo? -Iduće nedelje, slomio sam nogu na skijanju.
Škampe, gospodo? -Ne, hvala. -Hvala.
Rekoste da je otac jedne od žrtva podneo krivičnu tužbu?
Da, bilo ih je nekoliko.
Sudija je zapečatio zapisnike nakon žalbi nekih prijatelja Crkve.
A Crkva ima mnogo prijatelja. -Poput Erika Mekliša?
Da. Recimo samo da on nije deo rešenja. Shvatate me? -Naravno.
Vredno radite, g. Rezendes. Jeste li oženjeni?
Da. -Vašoj ženi ne smeta što stalno radite? -Da, smeta joj.
Zato se nikad nisam ženio, prezaposlen sam. Posao mi je suviše važan.
Vaš novi urednik je Jevrejin, zar ne?
Da, tačno. -Vidite, čim je došao, sve odjednom zanima Crkva.
Znate li zašto? -Ne.
Zato što je potreban došljak kao ja. Ja sam Jermenin.
Koliko Jermena poznajete u Bostonu? -Stiv Kurkdžijan, radi za 'Gloub'.
Već dvojica, treba vas nagraditi. Šta ste vi, Italijan? -Ne, Portugalac.
Odakle ste? -Iz istočnog Bostona.
Stvarno? Istočni Boston? Ne zvučite tako.
Ovaj grad i ovi ljudi stvaraju osećaj da tu ne pripadamo.
Ali, nisu oni bolji od nas. Pogledajte kako se odnose prema svojoj deci.
Upamtite moje reči, g. Rezendes,
Ako selo odgaja dete, selo ga i zlostavlja.
Tu si. -Zdravo. -Jesi li za pivo? -Baš bi mi leglo.
Još jedno? Došao si s Barbarom? -Ne, nisam.
Mrzi ove događaje. -Karen isto. -Da. -Pametne dame.
Živeo. -Živeo.
Sreo sam vašeg novog urednika. Pristojan momak. -Mislim da jeste.
Imao sam zanimljiv razgovor pre neki dan s Erikom Meklišom.
Ispalo je da već godinama radi nagodbe za Nadbiskupiju u slučajevima zlostavljanja.
Stvarno želiš ovde da pričaš o tome?
Džime, rekao si da si im pomogao na slučaju oca Bareta kao uslugu.
Tako si se rešio kredita?
U koliko si takvih slučajeva bio umešan?
Znaš da ti ne mogu odgovoriti na to, Robi, nije etički.
Samo zbog toga?
Znači, sad si Robi Robinson o kome sam uvek slušao, ali ga nisam upoznao.
Slušaj, Džimi. U ovome želiš da budeš na pravoj strani.
Ovo je Crkva o kojoj pričaš, Robi.
Pogledaj oko sebe, to su dobri ljudi, Učinili su mnogo dobrog ovom gradu.
Uživaj u zabavi.
Do sad sam već mnogo prošao. 'Odlazak zbog bolesti' nije jedina
oznaka koju koriste kad izbacuju sveštenike iz cirkulacije.
Imaju gomile oznaka. 'Odsutan zbog odsustva', 'Premešten', 'Hitna zamena'.
Sve im ide od ruke. -Osim vere.
Izmenjuju se po župama, češće nego ostali sveštenici.
Kad sam bio dete, sveštenici su ostajali po 7-8 godina, nekad i duže.
A ovi tipovi, najviše po 2-3 godine. -Koriste li te oznake
za sve Savijanove sveštenike? -Da.
Prilično jasna šema. -Ljudi, dobio sam Sajpa.
Ako želite da shvatite te krize, morate početi od zahteva celibata.
To mi je bilo prvo važno otkriće. Samo 50% klera poštuje celibat.
Uglavnom, većina njih praktikuje seks s odraslim osobama.
Ostaje činjenica da to stvara kulturu tajnosti koja krije i štiti pedofile.
Verujete li da je Crkva svesna postojanja ovih... kriza?
Pa, svakako. Nakon prvog velikog skandala u Lujzijani
Tom Dojl, kandidat za papskog nuncija, izveštava o sveštenicima pedofilima
i njihovoj odgovornosti u milijardama dolara. To je bilo 1985. godine.
1985? -Tako je.
Ko je video taj izveštaj, neko iz katoličke hijerarhije?
Naravno, Dojl ga je predstavio
na Nacionalnom susretu katoličkih biskupa.
U stvari, kardinal Lou ga je najpre finansijski potpomogao.
Zatim ga je odbacio i sakrio. -Stvarno? -Ričarde, ovde Robi.
Mislimo da imamo 13 sveštenika, ovde u Bostonu, koji upadaju u šemu.
To će biti jako velika priča. Zvuči li vam to ispravno, u pogledu razmera?
Ne, ne baš, Robi. Zvuči mi premalo.
Moja istraživanja ukazuju na 6% seksualnih dela nad maloletnicima.
6% čega? -6% od svih sveštenika.
Koliko sveštenika je u Bostonu? -Oko 1500, 1% je 15, 6% je... 90?
Tačno, 90 sveštenika. -Je li to moguće?
Statistički gledano, da. To bi odgovaralo mojim istraživanjima.
Halo?
90 jebenih sveštenika? U Bostonu? -Tako je rekao.
Da postoji 90 takvih kopilana, ljudi bi znali. -Možda i znaju.
A niko ništa ne govori? -Kao dobri Nemci.
Mislim da to upoređenje ne bi trebalo da objavimo. -Mekliš je znao.
Samo ništa nije želeo da kaže. -Za 13 sveštenika.
Ogromna je razlika između 13 i 90. Odakle taj Sajp izvlači te brojeve?
Pa, proučava ih već 30 godina. Školovani je psihoterapeut.
Treba nam nešto bolje od procene bivšeg popa koji se spetljao s časnom sestrom.
Dobro, potražimo još žrtava. Kad pronađemo još sveštenika,
proverićemo ih u godišnjacima.
Postoji gomila žrtava. -Uspećemo.
Koliko dugo će to trajati? -Predugo.
Čekajte, je li sastanak gotov? -Da, za sada.
Šta ste smislili? -Da krenemo unazad?
Kako? Od čega? -Prema godišnjacima.
Koristimo ih da potvrdimo loše sveštenike.
Zašto ne bismo učinili suprotno?
Da pomoću godišnjaka pronađemo loše sveštenike. -Tako je.
Tražićemo po postavljenjima, tražićemo sve sveštenike koji su
otišli zbog bolesti ili premeštaja. -Često premeštane.
Da. -Potrajaće mnogo duže. -Ne, ako se svi prihvatimo toga. -I vi?
U suštini, svi znači baš to. -Da, u suštini.
Odlazak zbog bolesti
Premeštaj
Aktivan
Biblioteka se zatvara!
Judžin M. O ‘Saliven, Centar duhovne obnove -Sranje!
Neverovatno!
KLINCI, čuvajte se kuće u ulici Pelton, br. 276
Čuvajte se i ljudi koji u njoj žive -Talbot? -Da.
Tivnan? -Da. -Toma? -Da. -Turnbul? -Da. -Volš? -Da.
Velš? -Da. -Je li to sve? -To je sve.
Jebote! Robi? -To je za tri manje od Sajpove računice, neverovatno.
Robi! -Koliko ih je? -87. -87 sveštenika u Bostonu.
Nazovite Mekliša. Želim da popričam s njim. -Dobro.
Možeš li to da odštampaš? -Naravno da mogu.
Kancelarija Džima Salivena? -Da, Volter Robinson za Džima Salivena.
Molim vas, recite mu da je važno. Samo trenutak, molim vas.
Robi, je li sve u redu? -Moraš mi nešto reći, Džime.
Može li biti 90 sveštenika? -Šta?
Ima li ih toliko, 90? -Gospode, Robi!
Moram da znam, Džime. Ne bih pitao da nije toliko važno.
Prestani s tim, Robi.
Robi, Meklišova pomoćnica kaže da je prezaposlen, nema vremena za nas.
Da, kladim se da nema.
U redu, biće dobro.
Stići ću te, važi? -Dobro.
Ljudi, nemam vremena, oprostite. -G. Mekliš. -Zovite moju pomoćnicu.
Imamo razloga da verujemo da postoje optužbe protiv 87 sveštenika u Bostonu.
Ne mogu da pričam s vama o tome. -Zvuči li vam ta brojka u redu?
Šalite se, rekao sam vam da nemam vremena za ta sranja.
Eriče, za koliko sveštenika ste potpisali?
Robi, znate da ne mogu reći. -Daćete nam njihova imena,
kao i imena njihovih žrtava.
Pretite mi? -Već imamo dve priče. Priču o degenerisanom kleru.
I priču o gomili advokata, kojima je zlostavljanje dece postao unosan posao.
Koju priču želite da napišemo? Jer, jednu ćemo objaviti.
Već sam vam poslao spisak imena.
Šta to govorite? Kome? -U 'Gloub', pre par godina.
Posle slučaja Porter, imao sam mnogo poziva. 20 sveštenika.
Samo u Bostonu. Nisam mogao da ih izganjam bez štampe.
Zato sam vam poslao spisak s imenima, a vi ste ga sakrili.
Želim ta imena do sutra. -Proverite svoje proklete članke, Robi.
Ništa nisam pronašla u člancima. -Da, ništa novo.
Ričarde, idete li još na misu? Ne, već neko vreme ne idem u crkvu.
Ali, još se smatram katolikom. -Pa, kako to ide?
Crkva je samo institucija, Majk. Stvorio ju je čovek.
Prolazna je. Moja vera je večna.
Pokušao sam da razdvojim jedno od drugog. -Zvuči teško.
Jeste. Pogotovo što me Crkva još uvek progoni.
Sve se plaća, Majk. Ućutkaće svakoga ko progovori.
Siguran sam da će ubrzo krenuti na vas i vašu ekipu.
Stvarno? Kako bi to mogli da učine?
Halo? Ričarde?
Ko je? -Nadbiskup od Kenterberija.
Večerao sam u Sentorpiju, ovo su ostaci. -Jebeno ste najbolji.
Hvala, može pivo? Da. -Stiže.
Gospode, koliko ćete još biti u ovoj usranoj rupi? -Radim na tome.
Ona je dobra devojka, Majk. -Da, jeste. Snaći ćemo se, nisam baš imao vremena.
Upravo sam se čuo sa Sajpom. -Jeste li se ikada sreli lično?
Ne, ali mnogo zna o svemu ovome. Crkô sam od gladi.
Gde ste s onih 90? -Blizu sam. -Koliko blizu? -Blizu sam.
Samo odgovori na pitanje, jasno? -Imamo 87 imena.
Pokušavamo da dobijemo potvrdu. Mislim da hoćemo.
Nešto vas muči? -Samo sam iznenađen, to je sve.
Da, tako je. Svima je tako.
Bene, zaboravio sam da pitam.
Fil Savijano je odavno poslao gomilu stvari u 'Gloub', znate li kome?
Ne, zašto? -Samo sam znatiželjan.
Mislio sam da vam je neki trag promakao.
Savijano je pre pet godina bio olupina. Ništa nam nije promaklo.
Ovoj priči je trebao 'Spotlajt'. -Slažem se, samo je sledim.
Laku noć. -Da, laku noć.
Ovo je neverovatno. -Kad ste to dobili?
Mekliš je jutros poslao ovaj spisak. Nagodio se za 45 slučajeva sveštenika.
Ima li nešto o Louu? Nešto što dokazuje da je znao za ovo.
Još radim s Garabedijanom, ali nemam ništa konkretno.
Stalno mislim o onom razgovoru, o njegovom prizivanju božje sile.
Kad smo pisali o slučaju Porter.
Lou je jednostavno takav. -Pregledao sam članke,
Porter čak nije iz bostonske biskupije, on je iz Fol Rivera. Dakle...
Čemu ta preterana reakcija?
Lou je morao znati, zato je tako reagovao.
Znao je da ima i drugih.
Mislim da je to još veća priča. -Čekaj, veća od 50 sveštenika?
Ako gledamo od vrha do dno, jeste.
Brojke jasno nagoveštavaju da su umešani viši članovi klera.
Samo to, "nagoveštavaju". -Hoćete da kažete.
da ako pokrenemo priču o 50 sveštenika pedofila u Bostonu... -Majk.
Upašćemo u istu igru mačke i miša, kao i s Porterom.
Podigla je dosta buke, ali ništa se nije promenilo.
Moramo se fokusirati na instituciju, a ne na pojedine sveštenike.
Praksa i politika. Dokažite mi da se crkva poigravala sistemom
kako bi te tipove sačuvala od optužbi. Dokažite kako su te iste sveštenike
redovno vraćali u župe.
Dokažite da je postojao sistem, od vrha prema dnu.
Zvuči kao da idemo protiv Loua.
Idemo protiv sistema.
Napravi spisak svih žrtava za koje znamo i počni pretragu.
Ubaci i Meta, ako ti zatreba pomoć. -Dobro.
Kad idete u Springfield? -Saslušanje je u ponedeljak. -Dobro.
Robi, imaš li trenutak? -Da.
Jedan od onih centara za duhovnu obnovu blizu je moje kuće.
Komšije imaju decu. Znam da je naš posao tajan,
ali mislim da treba da im kažem.
Uskoro ćemo im reći. -Sigurno? -Da. -Dobro.
Zdravo, ja sam Saša Fajfer, iz 'Boston Glouba'.
Tražim gospodina po imenu Metju Volš? Ne, nije.
Tamo, desno. -Dobro.
Zdravo. -Zdravo. -Zdravo, ja sam Saša Fajfer, iz 'Boston Glouba'.
Šta hoćete? -Razgovarala bih s Tomasom Kenedijem.
Više ne živi ovde. -Znate li gde sad živi?
Gospodine, samo bih vas pitala...
Saša Fajfer, iz 'Boston Glouba'. -Da, zdravo. -Zdravo, hvala vam.
Sećate se još nečega? -Ne.
Ne, ali moj nećak iz Kvinsa ga je video na ulici posle par godina.
Biskup nam je svratio u kuću. Rekao je da se tako nešto nikada ranije nije dogodilo.
Zamolio nas je da ne dižemo tužbu. -Šta je vaša majka učinila?
Moja majka? Donela mu je proklete kolače.
Bilo je mnogo pritisaka da ne dižemo buku.-Iz Crkve?
Da, iz Crkve, ali ne samo iz Crkve.
Od mojih prijatelja. Od ostalih članova župe.
Pa, mnogi sveštenici koje sam lečio bili su psihoseksualno zaostali.
Na emocionalnom nivou deteta od 12-13 godina. -Gospode.
Naravno da je šef znao, svi su znali. Ali, niko ne želi da privede sveštenika.
Šta je bilo s tužiteljem?
Ne bi trebalo da pričam o tom sranju. -U stvari, mislim da treba.
Znate li oca Harlija ili oca Gejla?
Znam. -Nosite ta sranja odavde, jasno?
Oprostite. -Pustite mene i mog brata na miru. Čuješ li me, proklet bio?
Zdravo. Tražim Ronalda Pakvina. -Da? -Vi ste otac Pakvin? -Da, jesam.
Ja sam Saša Fajfer, iz 'Boston Glouba'. -Dobro.
Mogu li vam postaviti par pitanja? -Samo napred, draga.
Pričali smo s par ljudi koji su vas znali kao deca, u crkvi u Haverhilu.
Rekli su da ste ih zlostavljali, je li to istina?
Naravno, malo sam se glupirao, ali se nikad nisam osećao zadovoljen.
Dobro, ali priznajete da ste zlostavljali te dečake u crkvi?
Da, jesam. Ali, kao što rekoh, nije tu bilo nikakvog zadovoljstva.
Važno je da to shvatite.
Dobro, ali...
Recite mi kako i gde ste se glupirali s tim dečacima?
Da bude jasno, nikada nikoga nisam silovao.
Postoji razlika, bar ja to znam. -Kako znate? -Bio sam silovan.
Oprostite, ko vas je silovao? -Dušo, s kim to razgovaraš?
U redu je, Džejn. -Oče, ko vas je silovao? -Ko ste vi?
Saša Fajfer, iz 'Glouba'. -Molim vas, sklonite se s trema.
Uđi u kuću, Ronalde. -Gospodine...
Ulazi već jednom! -Dobro. -Oprostite, ko ste vi? -Njegova sestra.
Ne želim da se vraćate ovamo. -Gospođo Pakvin?
Ne, nećeš, poslednji put sam te pobedio. -Kad si varao.
Možete li mi objasniti vaše zahteve, g. Albano? -Da, sudijo Svini.
Naš zahtev da se objave ti dokumenti zasniva se na Prvom amandmanu.
Imamo i neke druge relevantne argumente.
Konačno, časna sudijo, to je bilo diskreciono pravo.
Da, po odluci suda. -Zdravo, Majk.
Zdravo, Džo. -Šta novinar 'Spotlajta' radi u Springfildu?
Ovaj vaš Albano kliza uzbrdo. Misliš da ima neke šanse?
Želiš moj komentar za 'Herald'?
Novinar 'Glouba' nije hteo da komentariše.
Ali, nije baš izgledao pun nade.
Nije to uopšte pokušavao da zataška.
Imao je stvarno čudno opravdanje, kao da je normalno zavesti male dečake.
Vratiću se tamo, mislim da želi da razgovara s nama. -Hoćemo, ne još.
Želim da se trenutno fokusiraš na žrtve.
Saša, gde su ono poslali oca Talbota?
U Šefers, čini mi se. -Tačno, u Šefers.
Čekaj, otac Talbot, s BCI-a? -Da, znate se? -Bio je tamo kad i ja.
Imamo li žrtvu? -Da, živi u Providensu.
Nema ničega ličnog među ovim dokumentima, časna sudijo.
Oni sadrže način rada kardinala... -Recite, "Nadbiskupije".
Oprostite? -Ne morate kardinala povezivati sa svačim, g. Albano.
Recite, Nadbiskupija.
Sudijo Svini, 'Gloub' nije stranka u ovom slučaju.
Samo žele da prodaju novine. Da g. Garabedijan nije ukaljao
kadinalovo ime, ne bismo ni bili ovde. -Časna sudijo,
protivim se upotrebi reči "ukaljao".
Zabeleženo, g. Garabedijan. -Hvala vam, časna sudijo.
Još nešto, g. Rodžers? -Ne, časna sudijo.
G. Albano, možete nastaviti. -'Gloub' stvarno ima...
Zdravo, Mič, kako ste? -Dobro sam. -Opasan je taj Vilson Rodžers.
Pun je sebe.
Nemaran je. -Ne izgleda mi nemaran.
Ne znate ni pola toga, verujte mi.
Šta je pola toga? Reći ćete mi pola toga, Mič?
Među nama. -Među nama, naravno.
Pre tri godine, nazvao me jedan bivši sveštenik, Entoni Benzevič.
Iz crkve Svetog Sakramenta, još od '62. Video je Gegana
kako odvodi dečake u spavaonicu. Znači, odvažan je, zar ne?
Tačno. -Rekao je biskupu za to. Biskup mu je zapretio da će ga premestiti.
U Južnu Ameriku. -Gospode. -Da. Tačno. Idemo unapred 35 godina.
Benzevič je pročitao da je Gegan optužen za zlostavljaje stotine dece.
Znači, osetio je krivicu i nazvao me.
Imate priznanje sveštenika koji je još '62. prijavio Gegana nadležnima?
Ne, nemam. Jer, kad sam pozvao Benzeviča da mi da izjavu,
došao je s advokatom. -Vilson Rodžers? -Tačno.
Odjednom, sećanje oca Benzeviča postaje maglovito.
Ne seća se ničega. Beskoristan je. Vraćam se poslu i zaboravljam na to.
Pre godinu dana, nađem članak o svešteniku
koji je upozorio crkvene zvaničnike na Gegana.
Benzevič u novinama? -Da, lokalne novine, 'Patriot Ledžer'.
Niko to nije pročitao, ali sada to imam zabeleženo.
Znači, šaljem zahtev da mi da iskaz, po drugi put.
A Vilson Rodžers, kurvin sin, šalje zahtev za opoziv mog zahteva.
Od tad ga imam u šaci.
Imate ga, kako? -Rodžers je opozvao moj zahtev.
Znači, moram da argumentujem
zašto smem po drugi put da zovem oca Benzeviča?
Ali, ovog puta smem da priložim i dokaze. Je li vam jasno što govorim?
Zapečaćene dokumente? -Da.
Mogu da priložim one koje sam otkrio, g. Rezendes.
Iste one dokumente za koje su vaše novine podnele zahtev.
Zajebavate me? -Šta? Ne, ne zajebavam vas.
Znači, izdvajam 14 najvažnijih dokumenata
i prilažem ih uz svoj zahtev, a oni dokazuju sve, baš sve.
Sve o Crkvi, o biskupima, o Louu. -I sve postaje javno...
Jer, vaš zahtev da se opozove Rodžersov opoziv je javan.
Tačno, javan je. Sad sam vam privukao pažnju.
Znači, mogu samo da ušetam u sudnicu i uzmem te dokumente? -Ne, ne možete.
Jer nisu tamo. -Ali, rekli ste da su javni.
Znam da jesam, ali ovo je Boston.
A Crkva ne želi da ih iko dobije. Znači, nisu tamo.
Mič, kažete da je Katolička crkva
uklonila javne dokumente iz ove sudnice?
Gledajte, nisam ja lud, niti paranoičan.
Iskusan sam. Proverite, pa ćete videti.
Oni sve kontrolišu.
Baš sve.
Moram nazad.
Dobiću jebene dokumente!
Ulazni zahtev broj 49, slučaj Gegan. -Hvala.
Zatvaramo za 10 minuta. -Za 10 minuta? Dobro.
'Velečasni Džejms F. Talbot'
Robi. -Zdravo, ja sam. Nećete mi verovati.
Garabedijan mi je nešto dojavio.
Neki od zapečaćenih dokumenata su javni. Deo su jednog drugog zahteva.
Kaže da su to najbolji dokumenti, ne treba da čekamo presudu. -Možemo li do njih?
Da, ali ih nema tamo. Pričao sam s Albanom,
kaže da treba samo da predamo zahtev, a Svini će
naložiti Miču da dopuni dokumente. -Kažeš, ti dokumenti su...
Kaže da je tih 14 dokumenata sve što nam treba. Najjači su.
Dobro, nazvaću Bena. Sjajan posao.
Šta se desilo? -Kažu da je to dvomotorac.
Ali, nije dvomotorac.
Reci Lindi da pozove ovamo sve novinare koje imamo.
Molite se za žrtve, molite se za povređene,
molite se za one koji su preživeli.
Molite se i za naciju.
Da naš odgovor na ovo bude odraz najvećih ideala naše nacije.
I štaviše, da odražava Božije učenje, ne samo
kako ga prikazuju hrišćanstvo i judaizam, već i kao islam.
Nije loše. Koga tamo imamo? -Polsona.
Hoću da razgovaram s njim kad se vrati.
Je li Rezendes našao način da dođe na Floridu?
Otvorili su aerodrom u Providensu. Upravo je na putu.
Bene, trebaće mi više ljudi.
Daću ti tri moja čoveka. Robi, stavi svoje na ovo. -Dobro.
I Robi, sve drugo staje. -Razumem.
Zašto Majk ide na Floridu? -Škola letenja.
Tamo su naučili da pilotiraju. -Robi, imam gomilu žrtava
koje treba ispitati ove nedelje. -Moramo to otkazati.
Biće teško. -Znam.
Ludilo, pre dva dana, rekao sam ženi da radimo najveću priču na svetu.
Boston Gloub. -Boston Gloub, samo trenutak.
Da, ako imate dojavu. -Boston Gloub...
Mičel Garabedijan. -Mič, ovde Majk. Pokušavam da dođem do vas.
Nemam vremena za vas, g. Rezendes. -Biću brz. Jeste li poslali dokumente?
Ne, tek je stigao nalog. Treba mi vremena.
Dobro, možete li da pričekate sa slanjem...
-Da pričekam? -Idem na Floridu. Kad ih pošaljete, javni su.
Zgrabiće ih druge novine. -Druge novine nisu moja briga.
Primio sam nalog od suda.
Rekoh vam da me Crkva drži na oku. -Mič, molim vas.
Treba mi samo par nedelja.
Ne mogu vam obećati. Zbogom. - Mič! Mič! Sranje!
Sranje.
Shvatam vas. Niko ne želi da čita kako sveštenici siluju decu.
Naročito sad, ali tražili ste od mnogo ljude da prođu kroz bolne uspomene...
File, znate zašto smo skinuti s te priče. -9/11 je bio pre šest nedelja.
Jasno mi je, vratićemo se opet na tu priču. -Kada?
Radite isto što i prošli put. -Ne.
Odbacili ste nas. -Nismo. -Možda da prenesem tu priču u Herald.
Dobro, File. Samo napred, učinite to.
Uništićete sve što smo uradili. Ne mogu vas sprečiti.
Slušajte me, ovde sam jer mi je stalo.
Nećemo nestati.
Ispričaćemo tu priču, na pravi način.
Treba nam još malo vremena, samo to vas tražim.
Zašto to uopšte tražite?
Ionako ćete uraditi po svome. Kao i uvek.
File! File!
Zdravo. -Kako je na Saut Biču?
Point Bič. Neverovatno drugačije mesto.
Šta ima novo? -Danas me ja nazvao Mič Garabedijan.
Zašto? -Jer zna da ćeš urlati na njega.
Poslao je dokumente. -Šta? Robi, ti dokumenti su sad javni.
Moramo do njih pre ostalih. -Znam, znam, znam.
Završi šta god radiš i vraćaj se prvim letom nazad.
Odmah ću rezervisati let, do sutra sam već na sudu.
Dobro, nazovi kad stigneš. -Važi.
Robi, idem do Fila Savijana, sad kad se vraćamo na to.
Dobra ideja. Idi na ručak s Hansijem. Ko zna kad ćete opet moći.
Robi... -Da?
Kad smo se sreli s Meklišom, prošla sam opet kroz sve članke.
Prošle nedelje sam uhvatila vremena i našla ovo. Iz 93.
Advokat Porterovih žrtvi kaže da je optuženo 20 sveštenika u okrugu.
To je sve? -Da, da. To je sve.
Laku noć. -Laku noć.
Bio sam par godina iza tebe, zar ne? -Ne, i više od toga, veruj mi.
Nakon BC srednje škole, vratio sam se u Providens i igrao hokej za Frajerse.
Pa, mora da si bio dobar.
Ne, grejao sam klupu na koledžu. Ali, volim taj grad.
Dobili smo treće dete, a ja još čuvam svoj 'Gloub' za uspomenu.
Dobro da znam.
Čuj, Kevine, postoji razlog zašto sam ovde.
Pitao bih te nešto o ocu Talbotu.
Kako si to saznao? -Pa... -Dobro, nije ni bitno.
To nisam ni ženi ispričao.
Oprostite!
Moram unutra! -Zatvoreni smo.
Dajte, pustite me, bar 5 minuta. -Žao mi je, zatvoreni smo.
Samo 5 minuta. Jebem ti!
Izvolite.
To je slučaj Gegan? -Tačno. -Ti dokumenti su zapečaćeni.
Ne, to je javni zahtev. Taj dokument je javan.
Slušajte, ja radim za 'Gloub'. -Blago vama.
Mogu li da razgovaram s vašim nadređenim? -Danas ga nema.
A neki sudija? Mora da neki sudija radi na tim stvarima. -Šesti sprat.
Razumemo prirodu optužbi protiv oca Talbota.
Ne znam zašto vam treba predsednik Kemeze.
Talbot je ovde predavao davno pre Bilovog dolaska.
Zanima nas je li moguće da ni predsednik, ni škola, ni odbor,
da niko nije imao pojma što se dešavalo. -Diplomirao sam 1979.
Nisam imao pojma o tome.
Ako želite da kažete da su otac Gibons i otac Kalahan, na neki način...
Gibons i Kalahan. Čujem da je ovo mesto kao Mornarice.
Stvarno mislite da nisu znali? -Velika je ovo škola, Robi. Znaš to.
A mi pričamo o sedam navodnih žrtava tokom, koliko, osam godina?
Pa, pričamo o sedam za koje znamo.
Ovo je smešno!
Ovde ganjaš priču... -Džek. Džek, Džek.
Da sam onda bio predsednik, znao bih. -Bile, nisam uveren da je to bitno.
Šta misliš, zašto su poslali Talbota gore u Ševerus?
Znaš, hteli su da ode iz grada.
Robi, koliko god bile dobre Bilove namere,
nadam se da će sve ostati među nama, dok se ne složimo.
Zato smo ovde? Da se složimo?
Ne, ovde smo jer si ti važan bivši učenik, Robi. I prijatelj.
Tačno. I znamo da ti je stalo do ove škole, kao i nama.
Bavio si se sportom ovde, Džek? -Da, fudbalom. Zašto?
Ja sam se bavio trčanjem. Znaš, juče sam bio u Providensu.
Pričao s jednom žrtvom oca Talbota. Igrao je ovde hokej.
Bio je među boljima. Ima ženu, decu, dobar posao.
Posle 10 minuta razgovora, čovek se slomio. Nije prestajao da plače.
Kaže da nikad nije mogao shvati zašto je otac Talbot izabrao njega.
Otac Talbot je vodio hokejaški tim.
Pa, izgleda da smo imali sreće. Ti i ja.
Zar Džek Dun radi za školu? -Ne, on je PR Boston koledža.
Zovu ga kad im treba pomoć. -A Pit Konli, zašto je bio tamo?
Dobro pitanje. Pit je veća faca, ali zvao sam direktno Bila.
Hteo sam da se nađemo, nisam tražio nikoga drugog.
Kao da svi već znaju tu priču. -Da, osim nas, a radimo preko puta.
Sudija Volter? -Da.
Ja sam Majk Rezendes iz 'Boston Glouba'. Imam nekih problema...
Ne mogu da dobijem pristup nekim javnim dokumentima.
Možemo li da porazgovaramo? -Dobro. -Hvala.
Ovi dokazi koje tražite, g. Rezendes. Osetljive su prirode.
Uz dužno poštovanje, časni sudijo. Nije u tome problem.
Ti dokumenti su javni. -Možda, ali recite mi šta je
s uredničkom odgovornošću prilikom objavljivanja ovakvih zapisa?
Šta je s uredničkom odgovornošću ako se ne objave?
Ne možete ih uzeti. Morate ih kopirati.
Idem u kopirnicu. -Zatvorena je u 16:00.
Čuj, daću ti 83 dolara, ako mi to iskopiraš.
Taksi! Stani, stani!
Vozi me u 'Boston Gloub', na bulevaru Morisi.
Ne idi 93. Idi avenijom Dorčester.
Robi, ovo je čudesno.
Lou je znao za Gegana, već godinama.
Postoji pismo za Loua, od Marte Galet iz 'Džemejka Plejna'.
Iz ranih '80-ih, kad je Gegan bio tamo. Slušaj ovo.
Naša porodica je ukorenjena u Crkvu.
Naša želja je očuvanje svetih zapovesti.
Čak i usred naše agonije,
kad je sedam dečaka iz naše porodice zlostavljano.
Sedam, Robi. Sedam dečaka!
Rečeno nam je da ćutimo.
Nismo dovodili u pitanje autoritet Crkve pre dve godine,
ali otac Gegan je još uvek u svojoj župi.
Poslala je to Louu, a on nije učinio ništa!
Evo još jednog za Loua, iste godine. Slušaj ovo.
Zahtev za hitno razrešenje oca Gegana.
Kao saradnik crkve u Vestonu otac Gegan
ima istoriju homoseksualnih odnosa s dečacima.
Čini mi se da je njegov premeštaj iz San Brendana možda
povezan s tim problemom. Mislim da bi otac Gegan trebalo...
da ograniči svoj rad na vikende, kao i da mu se omogući nekakva terapija.
Znate koliko sam vam zahvalan na vašoj stalnoj brizi.
Odan vama i našem Bogu, velečasni Džon M. Darsi,
pomoćni biskup iz Bostona, 07. decembar, 1984.
Pomoćni biskup je to napisao? -To je izvanredno.
Nije ispoštovao rang, mislim.. Kad je Galet napisala to pismo?
1984. godine. -A Lou ju je ignorisao.
Kako je mogao da ignoriše takvo pismo? -Imamo ih.
Ne možete pročitati takvo pismo i misliti na nešto drugo. To je dokaz.
Da, tako je. Odličan posao. -Da ga pokažemo Benu?
Ne, još ne. -Zašto ne? Imamo Loua. To je to.
Ne, imamo Loua kako štiti jednog sveštenika.
Napolju ih je još 90. -To ćemo objaviti kad otkrijemo.
Ovo moramo odmah objaviti. -Ne želim da žurim s pričom, Majk.
Nemamo izbora, Robi.
Ako je ne objavimo, neko će naići na ova pisma i oteti nam priču.
Džon Kvinbi iz 'Heralda' je bio u jebenoj sudnici.
Napisaćemo čvrstu priču, i držati 'Herald' na oku.
Držati 'Herald' na oku? -Da. -Ako pokrenu ovo na pogrešan način,
Crkva će ih rasturiti. Moramo to odmah objaviti.
Majk, Majk. -Šta je, zašto oklevamo?
Baron nam je rekao da ščepamo Loua. Ovo je on.
Baron je rekao da ščepamo sistem. Trebaju nam svi.
Samo će to zaustaviti sve ovo.
Odnesimo to Benu, neka on odluči. -Odnećemo Benu, kad ja odlučim.
Vreme je, Robi! Vreme je!
Znali su i dozvoljavali da se to radi deci. U redu?
Mogao si to biti ti, ili ja, ili bilo ko od nas.
Moramo srediti te gadove, pokazati ljudima da se neće izvući zbog toga.
Ni sveštenici, ni kardinal, čak ni Papa.
Jesi završio? -Da, jesam. Ovo je sranje!
Dobro si?
Zdravo, Hansi. -Težak dan na poslu, Majk?
Evo ti. -Hvala.
Ne znam zašto sam popizdeo. Mislim da Robi nije u pravu.
Znaš, samo ti je stalo do priče, kao i svima nama. -Da, valjda.
Prestala sam da idem u crkvu s bakom.
Znaš, bilo mi je preteško.
Sedela bih tamo i počela da mislim na Džoa Kroulija
Ili nekog drugog. Postala bih jako besna.
Jesi li joj rekla zašto? -Ona ide u crkvu triput nedeljno, Majk.
To me stvarno ljuti.
Da.
Stvarno sam voleo da idem u crkvu kad sam bio klinac.
Zašto si prestao? -Uobičajena sranja.
Najčudnije je...
Mislim... Mislim da sam shvatio da ću jednog dana...
Da ću se opet vratiti. Stvarno sam se tome nadao.
Onda sam pročitao ta pisma i nešto je puklo.
To je usran osećaj. -Da. Baš usran osećaj.
Bio je ovo dug dan. -Zdravo, Pite. -Oprosti što ti ga produžavam.
Brajane...
Je li iko ikada odbio da pije s tobom, Pite?
Naravno, ali štos je stalno pitati.
Za Boston. -Zar Boston.
Pa, ovde si zbog kardinala? -Ne, ne bih to učinio.
Znaš, ne bih se usudio da govorim u njegovo ime.
Znaš da te mnogo ljudi ovde poštuje, Robi.
Da. -Zbog posla koji radiš. -Lepo je to znati.
Zato što brineš za ovo mesto. -Da. -Zato to radiš, to je ono što jesi.
Znaš i da ljudima treba Crkva. Trenutno, više nego ikada.
Znaš, to se može osetiti. A kardinal...
Znaš, kardinal možda nije savršen,
Ali ne možemo odbaciti sve ono dobro, zbog par trulih jabuka.
Pričam ti sve ovo jer znam da je to bila Baronova ideja.
Moram ti reći, kunem se bogom... Njemu nije stalo do ovog grada kao nama.
Mislim, kako bi i moglo biti?
To se tako radi, Pite? Je li? -Šta to?
Tip se osloni na drugog tipa i odjednom, ceo grad gleda u stranu.
Robi, Robi...
Gledaj...
Marti Baron samo pokušava da ostavi trag.
Biće tu par godina i otići dalje, kao što je učinio u Njujorku i Majamiju.
Kuda ćeš ti otići?
Laku noć, Robi. Brajane.
Čuj, Pite? -Da.
Kad pokrenemo priču, trebaće mi kardinalov komentar.
Razgovaraćemo kasnije. Laku noć, Robi. -Laku noć, Pite.
Robi.
Šta? Ne seri, kad?
Dobro, da.
Šta je bilo?
Svini je presudila u našu korist. Presudila je da se dokumenti otpečate.
Gospode!
Crkva je već uložila prigovor, ali ovaj sud je nadležan za rešenja.
Kad ćemo dobiti dokumente?
Obično posle par nedelja, nakon perioda uređivanja.
Rekao bih da će postati javni sredinom januara.
Dobro.-U redu. -Hvala, Džone. -Nema na čemu.
Dobro obavljeno. -Hvala. -Metro bi trebalo nešto da pokrene, Marti.
Ne možemo to pustiti, veliko je. -Zašto?
Ovo je velika pobeda Prvog amandmana.
Da ne spominjem sudiju, dobru irsku katolkinju i presudu protiv Crkve.
To je veliki presedan.
Ne želimo da 'Herald' počne da kopa po tome. -Zašto?
Moraćeš da izađeš, Pitere. -Neću da izađem.
Pitere...
Kad ste? -Pre par nedelja. -Par nedelja?
Da. -Tek sad nam to govoriš? -Ovi su bitni.
Jasno ukazuju da je Lou bio nemaran.
Treba mi još vremena, da nastavimo da kopamo.
Zašto, ovo je prokleto dobra priča? -To nije cela priča.
Veliko je sranje, sat nam otkucava. Čak i da ne objavimo presudu sudije Svini,
druge novine mogu naći ove dokumente i sjebati nam priču. -Slažem se.
Ako krenemo samo s ovim, Lou će reći da je to bilo samo jednom.
Izvući će se. -Kako? Ovde se jasno vidi da je znao i ništa nije učinio.
Čujte, na tragu sam priče o 70 sveštenika.
Kad to krene zajedno s ovim dokumentima imaćemo dokaz da je to iznad Loua.
Postoji čitav sistem. -Vaši brojni izvori
potvrđuju sve te sveštenike? -Neke, naći ću ih još.
Suviše rizično. Ako ne budemo sigurni u svaki od njih, Crkva će nas srediti.
Dovešću nam nekoga s druge strane ostrva.
Nekoga iz Crkve? -Da, advokata.
Hoće li svedočiti? -Iz duboke pozadine, ali je čvrst izvor.
Rezendesu treba vremena da napiše priču.
Ne želimo da je pustimo na Božić. Ne posle 9/11.
Možemo je pustiti posle Nove godine, pre nego što objave ostala dokumenta.
U redu. Reci Kanelosu da izostavi presudu u Metrou.
Imate šest nedelja. -Hvala.
Reci Majku da želim skicu do Božića.
Treba nam odgovor iz Lejk Strita. -Da. Ko je kardinalov PR?
Još uvek Džon Volš? -Ne, neko nov. Dona Morisi.
Dolazi s televizije, mlada je.
Dobro, ako nam zatreba nešto od Loua, sređeno.
Robi, dođavola, drugi put mi nagovesti unapred. -Hoću.
SPECIJALNI IZVEŠTAJ
Skoro uvek, žrtve su mu bili dečaci iz škole. Jedan je imao 4 godine.
Još 21 dan i 4 sata do objavljivanja
Crkveni poglavari mu nikad nisu rekli zašto...
Još 8 dana i 2 sata do objavljivanja
Tri godine kasnije, Gegan je još bio...
Kako stojimo s tvojim izvorom? Vreme je. Ben
Robi, kakvo iznenađenje. Uđi.
Dragi, vidi koga sam našla ispred.
Karen, možeš li da nas ostaviš malo? -Naravno. -Bilo mi je drago, Karen.
Šta ima?
Ističe mi vreme, Džime.
Imamo priču o 70 sveštenika. Šef je neće pokrenuti bez tvoje potvrde.
Jesi li poludeo? -Daj, ovo je naš grad, Džimi.
Svi su znali da se nešto događa, a niko nije ništa preduzeo.
Moramo da završimo s tim. -Nemoj mi govoriti šta da radim.
Da, pomagao sam u odbrani tih gadova, ali to mi je posao, Robi.
Radio sam svoj posao! -Da. Nikad nisi bio jedan od nas.
Gubi se iz moje kuće!
Dođeš mi u kuću i istreseš to sranje na mene? U pravu si, Robi.
Svi smo znali da se nešto događa.
A gde si ti bio?
Zašto ti je toliko trebalo?
Ne znam, Džime.
Daj mi spisak.
Lari, štampa kreće za 6 sati.
Dona Morisi kaže da je Louovu izjavu poslala pre par sati.
Tako sam i mislio. -Gde si razgovarao s njom? -Dobro.
Da, dobro da znam.
Hvala, Pite. -Ima li nešto?
Konli kaže da je Dona Morisi trebalo da nazove. Otišao je u Lejk Strit.
Da, Reski mi kaže isto. -Ovo je smešno.
Pomislio bih da žele da nas stignu. -Bili bi glupi da ne pokušaju.
Voleo bih da im vidim lica kad ovo pročitaju.
Znaš da je u subotu svečanost bogojavljenja? -Baš prigodno.
Majk Rezendes. Zdravo, Dona. Hvala na pozivu.
Da, imam par pitanja, ako imate vremena.
Šta?
Drugi pridev.
Ima li nešto? -Lou nas je odbio. -Gospode.
Upravo sam razgovarao s Donom Morisi.
Rekla je, citiram: "Ne želimo čak ni da znamo koja su pitanja".
Kraj citata. -Stvarno je to rekla? -Da. -Pa, poslužiće.
Crkvu uopšte ne zanima kakva bi pitanja 'Gloub' postavio.
Ubaci to pre štampe. Još nešto?
Met želi da stavi pisma na internet da čitaoci vide i sami.
Stavićemo link u dnu članka. To je prilično očigledno. -Važi.
Stavili smo broj za dojave 'Spotlajtu' na kraju priče
da ljudi mogu da zovu. Ide direktno u našu kancelariju.
Met i ja ćemo doći ujutro, ako bude bilo nekih poziva.
Više me brinu telefoni na recepciji. Posle slučaja Porter
bili smo okupirani nedeljama. To je stvarni problem.
I nas će zvati, mnogo njih.
Pričaću s Ričardom o osiguranju i telefonima.
Kako nam ide s pričom? -Napravili smo brojne priče o 70 sveštenika.
Svih 70? -Uz potvrdu Robijevog izvora, spremni smo
Možemo krenuti iduće nedelje.
Robi, taj tvoj izvor, možemo li to malo pogledati?
Malo teže. -Ali mu nije mu problem da pomogne kad Crkva štiti gomile pokvarenih sveštenika.
Čovek je đubre.. -Advokat je, radi svoj posao.
Prikrivao je Crkvu. -Znao je i ništa nije učinio.
Mogao je nešto reći davno pre. Spasti neki život. -A mi?
Što to treba da znači? -Imali smo sve delove.
Zašto nismo ranije krenuli. -Nismo imali sve delove.
Imali smo Savijana, Bareta, Gegana.
Imali smo godišnjake u podrumu. -Znaš šta, krećemo sad.
Robi, ovoj priči je trebao 'Spotlajt'. -Majk, 'Spotlajt' postoji od 1970.
Pa šta? Nismo mogli znati razmere ovoga, niko nije mogao.
Robi, počelo je od jednog prokletog sveštenika.
Mekliš nam je poslao spisak 20 sveštenika pre dosta godina.
Saša je našla članak. -Stvarno, 20 sveštenika? Kada?
Odmah nakon Portera, u decembru '93.
Stavili smo priču u Metro. Nije bilo odjeka.
To si bio ti? Stavio si je u Metro?
Da, to sam bio ja. Samo nisam znao i ne sećam se ničega.
Ali, jesam.
Mogu li nešto reći?
Ponekad je lako zaboraviti da sve vreme bauljamo u tami.
Odjednom se svetlo upali i talas sramote krene na sve strane.
Ne mogu da govorim o stvarima pre mog dolaska,
ali svako od vas je obavio dobar novinarski poso.
Izveštaj koji će imati trenutan i zavidan uticaj na naše čitaoce.
Za mene, ova vrsta priče je razlog zašto to radimo.
Kardinal Lou i katolička zajednica, poslaće snažan odgovor na ovo.
Ako vam treba vremena, zaslužili ste.
Ali trebaćete mi u ponedeljak ujutro, spremne za posao.
Idete? -Da.
Upravo me je nazvao kardinal. -Stvarno? Zašto?
Da mi lično kaže da je odlučio da ništa ne komentariše.
Da. Rekao je da želi da zadrži učtivost.
Gospode, baš ima muda. Šta ste mu odgovorili?
Rekao sam mu da strašno greši i da ćemo objaviti priču.
Naravno da ćemo je objaviti.
Saša, mogu li dobiti čašu vode? -Da, bako. Možeš.
Mogu li ovo da zadržim?
Naravno. Mislio sam da biste želeli prvi da vidite.
Hvala šta ste mi doneli.
Imam neke klijente koje moram da obiđem.
Oboje dece je zlostavljano, u 'Džemejka Plejnu' pre dve nedelje.
Nastavite s vašim poslom, g. Rezendes.
Zdravo! Kako ste mi, društvo?
Dobro...
Crkva je godinama dozvoljavala zlostavljanja od strane sveštenika
Zdravo. -Dobro jutro.
Kako si spavala? -Ne baš dobro, a ti?
Već mesecima se nisam naspavao.
U stvari, počeo sam da pišem. -Da pišeš?
Da, radim na knjizi da bih se fokusirao na nešto drugo.
Kakva će biti knjiga? -Horor.
'Spotlajt'?
Da, naravno. Molim vas, kako se zovete?
Znaš da je nedelja, zar ne? -Nisam mogao da rezervišem golf.
Nema posmatrača. -Da, još su u crkvi.
Zdravo, Linda. Malo je tiho?
Da, moj najlakši prekovremeni posao ikada. Telefon nije uopšte zazvonio.
Marti je poslao dvoje na ispomoć u 'Spotlajt'.
Odličan članak, momci. -Hvala. -Hvala ti. -U 'Spotlajt'?
Telefoni zvone celo jutro. -Tačno. -Mnogo vam hvala.
'Spotlajt'? -Majk, možeš li preuzeti? -Da, hoću.
Zovu uglavnom žrtve, Robi.
Žao mi je... -Ovde Saša Fajfer.
Oprostite, mogu li...
Da, možete me dobiti na...
Ovde 'Spotlajt'.
Nakon 2002. ekipa 'Spotlajta' objavila je blizu 600 priča o skandalu.
249 sveštenika javno je optuženo zbog zlostavljanja u bostonskoj nadbiskupiji.
Broj preživelih u Bostonu procenjuje se na više od 1000.
U decembru 2002. kardinal Lou razrešen je iz bostonske nadbiskupije.
Premešten je u Rim, u jednu od najuglednijih katoličkih crkvi na svetu.
Glavni skandali zlostavljanja otkriveni su u sledećim mestima: