Last Knights 2015
Under de mørke perioder af de store krige, -
opstod en særlig hær fra kampene.
Deres kodeks var enkelt.
Besidde et ædelmodigt hjerte -
udvise den rette adfærd og hengivenhed til sin mester.
Efter år med blodsudgydelser, voksede et imperium frem.
Med kræfter fra alle racer, overbevisninger og religioner.
Denne regel undergravede traditionerne hos de store riddere.
Men ikke for alle.
Smid sværdet, så må I gå.
Jeg er kejserens officielle udsending.
Jeg har en besked til Lord Bartok. Velkommen til slottet.
Jeg tager beskeden. Den er til din mester.
Alle, der vil tale med mesteren, skal tale med mig først.
Tror du ikke, at kejserens ord er over din standard.
Din arrogance virker sikkert andetsteds.
Så jeg kan tilgive dig. Hvad er dit navn, soldat.
Kejseren vil sikkert vide, hvem der bød mig velkommen.
Du kunne være begyndt med en introduktion.
Jeg er kommandør Raiden af Den Syvende Orden.
Dit navn er mig bekendt.
Tilgiv min formodning.
Min Herre.
Kommer det direkte fra hovedstaden.
Forseglet af kejseren selv.
Udmærket.
Jeg er hidkaldt til hovedstaden, for at møde minister Gezza Mott -
og læse nye protokoller og pligter. Dette er en farce.
Den nye protokol er bestikkelse, som forventes af mig, -
så den uden anden grund kommer ham til gode.
Hans indflydelse er vokset betydeligt.
Han er favorit til at blive øverste rådgiver.
Jeg accepterer ikke bestikkelse, hverken her eller i hovedstaden.
Hvad tænker du. Jeg følger Dem, Min Herre.
Siden hvornår taler du ikke sandt.
Sig, hvad du tænker.
Hvis det er korruption, der gør Dem oprørt, -
så burde De måske have handlet, før den kom til Deres eget hof.
Og hvad betyder det.
Det ville være fornuftigt at undersøge, om det blot er stoltheden.
Ikke stolthed, men værdighed.
Så De nægter pligten. Jeg nægter afpresning.
Korruption er ikke nyt. Det svarer til alle andre skatter.
Kan man bestikke åbenlyst, uden frygt for regres, -
går vi en farlig tid i møde.
Hvad.
Tror du, jeg går ind for en idealisme, der ikke længere eksisterer.
Muligvis.
Sir. Jeg har det fint.
Lad mig kalde på lægen. Han har undersøgt mig.
Hvornår. Hvad sagde han.
Du siger intet til dem.
Mine skønheder.
Hvordan gik det med at lære i dag.
Lillys musiklærer har sagt, hun er den bedste elev.
Naturligvis. Han overdriver.
Han kan kende talent, eller også bare have mere i løn.
Spiller du noget for mig.
Godt.
Ikke alle konfrontationer vil være en mod en.
Jeg vidste ikke, vi øvede sådan et scenarie.
Der er ingen advarsler i kamp.
Ikke alle følger kodekset.
Du skal altid være på vagt.
Gør klar til at drage afsted. Vi er hidkaldt til hovedstaden.
Kommer jeg med denne gang.
Det er op til kommandøren. Jeg mener, jeg er rede.
Hvis han tog beslutningen om, hvad folk selv mener, -
ville halvdelen have min stilling.
Saml mændene. Gør klar til turen.
Du skræmte mig. Hvor længe har du stået der.
I timevis.
Din humor afspejler ikke dine færdigheder.
Det er uretfærdigt at bruge dem mod din kone.
Du har ellers fordelen. Og hvorfor så det.
Jeg hørte, budbringeren ankom. Det var vel ikke gode nyheder.
Hvorfor siger du det.
Meget kan du skjule for mig, men ikke dine tanker.
Vi er blevet hidkaldt til hovedstaden.
Var det ikke først til vinter.
Det er et krav fra ministeren. Med hvilket formål.
Ikke noget, der skal ødelægge aftenen. Du vil ikke tale om det.
Jeg skal snart afsted, -
så jeg kan finde andre måder, vi kan bruge tiden på.
Det er svært at modsige den logik.
Kom med.
Min oldefar, en grum kriger. Ikke velset.
Men han er skyld i, at vi har så meget land i dag.
Min far beskyttede det under den store krig.
Du ville havde nydt at møde ham.
Min søn...
Jeg har ingen arving.
Jeg er den 10. og sidste generation, der bliver begravet her.
For 20 år siden, mod alles råd, -
var det idealisme, der gjorde, jeg inviterede dig indenfor.
En ung knøs med en tom sjæl. Forgiftet af druk.
Og så mørk som gravene til dem, der stod i vejen.
Men idealismen gjorde, jeg så igennem alt det.
Til den mand, jeg nu ser foran mig.
Nu giver du bedre råd end mig selv.
Når jeg er afgået ved døden, vil landet være i dine hænder.
Min Herre... Du skal værne om mit navn.
Sværdet skal gives til en arving.
Du er min åndelige arving.
Vores bånd er skabt, ikke arvet.
Nej, sir... Tag sværdet.
Pas på dig selv. Naturligvis.
Vi ses, min elskede.
Er du klar, kommandør. Ja, Min Herre.
Og gaven til minister Gezza Mott.
Ja, det er i orden.
Gabriel. Kommandør.
Tak, for denne store ære. Jeg kendte dine forældre.
Var de stadig i live, ville de være stolte.
Så begynder det igen. Det kan du tro.
Sid ned.
Må jeg spørge om noget. Naturligvis.
Du har kendt kommandøren længe.
Siden jeg var på din alder.
Er det sandt, han ikke blev født med sværdet i hånden.
Han stammer fra en bondefamilie.
Blev forældreløs som lille, da familien døde af pesten.
Og der tog Lord Bartok sig af ham.
Nej, meget senere. Da han var en ung mand.
Hvorfor spørger du. Der florerer historier.
De siger, han var ond og morderisk uden æren i behold.
Han drak i mange år, hvilket gjorde ham voldelig.
Ændrer det respekten for ham.
Man bør beundres for at ændre sig, ikke blive fordømt.
Hvil nu. En lang rejse i morgen.
Velkommen, Lord Bartok.
Gik rejsen godt. Aldeles.
Den kan være lang. Den virkede kort.
Jeg ser, De har en gave med. En sædvane ved officielt besøg.
En kåbe. En fin kåbe.
Behold kassen.
Har Deres lakaj valgt gaven. Nej, det har jeg selv.
Vi begynder tidligt i morgen. Der er meget at gøre.
Jeg ser frem til de nye protokoller.
Og dermed kan vi diskutere Deres lands fremtid.
Jeg tror ikke, han kunne lide farven.
Havde jeg vidst, hvad De havde tænkt Dem, havde jeg bedt Dem tage mere med.
Mere. Han fik også æsken. Dette er ikke for sjov.
Han betragter det som en fornærmelse.
I morgen medbringer jeg en bedre gave. Nej, det gør du ikke.
Og i min tilstedeværelse, vil du henvise, -
til ministerens krav, som det virkelig er, bestikkelse.
At bruge formålets sprog gør det lettere at deltage i det.
Min herre, jeg tror ikke, det er nu, vi skal træffe den beslutning.
Hvis jeg ændrer min strategi, hvad vil du så foreslå.
Når de tager halvdelen at mit land. Nå det kommer til et punkt, -
hvor jeg må udøve min egen tyranni, over dem der er under mig, -
for at støtte bestikkelsen til dem, der er over mig.
Hvem tror han, at han er.
Måske forstod han ikke, hvad der er forventet af ham.
Han forstår det.
Kommer han, for at vise sig, på min bekostning.
Eller er han så fyldt med stolthed, at han slet ikke er ydmyg.
Her, hund. Silke til dit snavs.
Hvor er vi ventet. Der er noget, jeg ønsker at vise Dem.
Sikke et flot sværd.
Må jeg.
Det er et adeligt blad. Hvor har De det fra.
Det var en gave...
Fra min mester.
Jeg har aldrig hørt om sådan gavmildhed, fra herre til lakaj.
Det ser ud til, De har vundet.
Dette er min yndlingsværelse, fordi det eksemplificerer, -
de store dyder, generøsitet og ydmyghed.
Kvaliteter, som skal bruges for at navigere i hovedstaden.
En kvalitet alle de andre adelsmænd, synes at forstå.
Begynder De at forstå meningen med vores samtale.
Ja, meget imponerende.
Vil De virkelig give alt dette væk.
Jeg har snart mistet tålmodigheden med Dem.
Vi kan lege denne leg, så længe De vil.
Men De modtager aldrig bestikkelse fra mig.
Er det, hvad det er for Dem. En leg.
Hvordan vil kejseren reagere, når han hører, De opfatter det som en leg.
Da det er Deres eneste trussel, synes jeg, De skal spørge kejseren.
Jeg behøver ikke spørge. Det er en ordre fra kejseren. Og De siger ham imod.
Jeg afviser alle illusioner fra Dem om at kunne udøve magt over mig.
Det er Dem, der lever i illusionen, ikke mig.
Jeg tilbyder Dem ingen trussel, men et løfte.
Jeg vil ikke bare tage Deres ejendom og status.
Jeg vil gøre alt, som har med navnet Bartok at gøre, til støv.
Og når jeg er færdig, vil man ikke kunne se, I har eksisteret.
Pas på, De ikke træder ved siden af.
Noget galt.
Jeg har kendt mange som Dem. Mænd, som når deres hår bliver gråt, -
og deres rygrad stikker som knive tager deres historie op til overvejelse.
Sandheden er, at Deres inderste frygt er Deres stærkeste våben.
De er irrelevant.
De har ikke sat nogle spor på Bartok-klanens arv.
Det eneste, De opnåede, var at blive født til adelighed.
Og selv det fejlede De med.
Vagter.
Trækker De Deres sværd mod kejserens minister.
Deres svigerfar ankommer. Hvad er der sket.
Jeg blev fortalt, at De blev angrebet.
Jeg kan ikke sige ret meget lige nu.
Men vi ser snart kejserens vrede.
I er blevet hidkaldt, af vores glorværdige og kloge kejser.
Fangen, der står foran jer, er Lord Bartok.
Han har begået forbrydelsen, at angribe Kejserens minister.
Fangen må nu tale til sine ligemænd, inden vores mester afsiger dom.
Det, der lige er blevet sagt om mig, er sandt.
Jeg ønsker ikke at argumentere imod, -
eller bestride kendsgerningerne.
Men de kan ikke dække over omfanget af min sande forbrydelse.
Ære kræver mere end indrømmelse, -
så jeg tilbyder fuld tilståelse, og hele sandheden.
I al for lang tid har jeg ikke villet indrømme -
mit eget hykleri.
Jeg ignorerede min egen fejhed.
Gemte mig bag politiske indrømmelser.
Og for hvad.
For at bevare den sparsomme rigdom og rang som mænd higer efter.
Så derfor træder jeg frem for jer, som en dødsdømt mand, -
for endelig at have modsagt uretfærdigheden.
Min skam og fortrydelse er at jeg har fejlet, -
før den ankom til mit eget hof.
Vi forsyner hærene.
Vi bygger vejene.
Vi beskæftiger nationen.
Dog forbliver vi stille, mens vores midler bliver udtømt, -
og vores frihed bliver nedbrudt.
Der vil være tider, hvor vi ikke kan bekæmpe uretfærdigheden, -
men vi må ikke miste evnen til at protestere.
Denne mand, Gezza Mott, -
er en kræftsvulst, der vokser.
Og det eneste rigtige at gøre er at skære den ud.
I ved alle, hvad jeg snakker om.
Hver en og af jer er blevet udsat for hans afpresning.
Men mine ord er ikke en dom over adelsmændene -
de er en advarsel.
Jeg anmoder jer at overveje det, I gør, -
for vi hjælper denne mand med at smede de kæder, der holder os.
Hvilket bringer mig til tilståelsen, af min rigtige forbrydelse.
Så jeg kan genvinde min ære.
Min forbrydelse, -
er kun at jeg ikke fik slået Gezza Mott ihjel, -
da jeg havde muligheden.
Vi har nydt flere hundrede års fred, under min families styre.
Vi skabte ro, hvor der var kaos, -
fred, hvor der ikke var andet end krig og blodsudgydelse.
Mine undersåtter accepterede de regler, med den viden, -
at de var til alles bedste.
Hvis De tror, at Deres ord skulle få adelsmændene til at modarbejde, -
så tager De grueligt fejl.
Er De klar til at modtage min dom og genvinde Deres ære.
Jeg er klar til at modtage Deres dom, men min ære er intakt.
Vover De at sige kejseren imod.
Alle der er i Deres hjem skal bortvises fra ejendommen.
Bartok klanen findes ikke længere.
Og Deres selvbedrag kræver flere ekstreme tiltag.
Deres forbrydelse og trodsighed mod hovedstadens vedtægter, -
skal betales tilbage med intet mindre end Deres hoved.
Det kan De ikke gøre. Hvor vover du at tale til kejseren.
Min Herre, den slags dom er uden fortilfælde for en adelsmand.
Denne opførsel af hovmod kan ikke forblive ubesvaret.
Hvad foreslår De.
Deres kommandør er voldsomt loyal mod Dem, Lord Bartok.
Derfor er det passende, at De skal møde Deres endeligt ved hans sværd.
Skulle De benægte ordren, vil alle Lord Bartoks slægtninge også blive henrettet.
Minister. Øverste rådgiver, kejseren har talt.
Kommandør.
Lad ham passere.
Du vil gøre det. Nej.
Jeg er allerede død. Jeg vil hellere dø ved Deres side, -
end at deltage i dette skue.
Det ved jeg du vil, men hvordan skulle det gøre gavn.
Min Herre...
Jeg kan ikke gøre det. Det er allerede gjort.
Tænk kun på, hvad der kommer bagefter.
Vores klans ånd vil leve videre i dig.
Kommandør Raiden.
Kejserens ord er ikke en forespørgsel, der kræver din beslutning.
Husk på dette, Raiden, -
ærens sår er selvforskyldte.
Træk dit sværd. Min Herre, jeg beder Dem.
Træk dit sværd, Kommandør.
Deres hengivenhed til kodekset er ubetinget, er den ikke.
Jo, Min Herre. Så, som din herre og mester, -
beordrer jeg dig til at udføre denne pligt.
Fra dette øjeblik, så vær ikke længere bedrøvet over, hvad du har gjort.
Dette vil lægge en dæmper på uenighederne i nogen tid.
Vi nå tage os af kommandør Raiden, med en hurtig og fast hånd.
Er det til din mesters fordel, eller til din egen.
Så De, hvordan han stod der foran Dem. Han er som en gal hund.
Vi styrer krigerne, gennem deres loyalitet mod deres herre.
Hvordan vil to millioner af dem reagere, hvis vi eliminerer en af deres egne, -
for at udvise loyalitet. Hvad hvis han søger hævn.
Han må ikke røres.
Der er allerede for mange utilfredse, der søger en grund til at handle.
Hvis du kan finde beviser for, at han vil gå efter dig -
så vil jeg beordre hans død. Men heller ikke før.
Er det forstået. Ja, mester. Indtil da -
skal jeg så sørge for udsættelsen og fordelingen af Bartoks land.
Ejendommene skal deles lige over, -
så ingen adelsmand får mere end den anden.
Selvfølgelig. Men jeg vil ikke forstyrre herren med detaljerne lige nu.
Jeg vil selv overvære det. Det er jeg sikker på, du vil.
De skal passe på ministeren, Min Herre.
Jeg ved, du ikke har beviser mod Gezza Mott, -
men hans ambitioner og grådighed, interesserer mig meget.
Ja, Min Herre.
Hannah.
Fader.
Auguste. Jeg hører, at Deres høst var god denne sæson.
Ja, det var den. Så det land jeg gav til Dem -
viste sig at være tilstrækkelig erstatning for den, De i forvejen havde.
Det gjorde det. Perfekt.
De kendte Lord Bartok. Hvad kender De til hans lakaj.
Jeg kendte ikke Bartok så godt, selvom vi havde lidt forbindelser.
Hvad denne Raiden angår, kender jeg ham kun gennem rygter.
Historier om hans voldelige fortid.
De har været sammen med ham Hvad er Deres vurdering.
Det ville komme bag på mig, hvis han ville se bort fra dette.
Jeg beder om, De sender et tusinde af Deres mænd for at øge min sikkerhed -
indtil det er overstået. Et tusinde.
Ja. Der er mere end halvdelen.
Som De kun har på grund af mig.
Ville De foretrække at returnere til den ludfattige tilstand, De var i, -
før jeg nådigt gjorde Deres datter til min kone.
Nej, Minister.
De vil føre tilsyn med udsættelsen. Efter det, og så længe det tager, -
vil jeg have man holder øje med Raiden hele tiden.
Når han beslutter at angribe, vil vi være klar.
Sir.
Skal vi bare se igennem fingre med det.
Vi går ikke uden kamp. Ja.
Alle skal pakke deres ting og gå.
Paladsets vagter er allerede på vej.
Bliver vi bare smidt på gaden, uden noget som helst.
Hvordan skal vi kunne forsørge os selv.
Kommandør, skal vi forstå det sådan, at vi ikke skal foretage os noget.
Vores herre er død. Jeg er ikke længere jeres kommandør.
Fra nu af, skal I kun være tro mod jer selv.
Mine herrer, -
I er nu fritstillet.
Rør hende ikke.
De mennesker mister deres hjem. I skal behandle dem med respekt.
Hvor skal du hen.
Jeg skal have noget at drikke. Jeg giver en omgang.
Er det alt. Det dækker næsten ikke vores udgifter.
I aften giver vi os selv en god middag i byen.
Du vil have godt af det. Okay, så tager jeg afsted.
Der er allerede fyldt på vejene ind til markedet.
Se lige det. Din far gav mig mit eget mærke.
Det er fantastisk. Han har aldrig kunnet lide en lærling så hurtigt.
Jeg håber snart at kunne stoppe med at sige lærling, og sige søn i stedet.
Sæt dit mærke. Vi skal afsted.
Så snart de har sat panelerne op, fortsætter vi med gulvet.
Javel.
Man kan ikke finde en dolk magen til, noget sted i landet.
Det er tegn på min dybeste respekt. Deres støtte styrker vores nation.
De kan være sikker på, Deres ønske om skattelettelse vil blive hørt.
Tak, Minister.
Er du snart færdig. Ja.
Måske ville min krop have styrken til at skille sig af med dette -
hvis jeg havde en rigtig læge. Jeg har fulgt den rette behandling.
Det virker til, noget forhindrer såret i at lukke sig.
Er det, den forklaring du tilbyder. "Noget".
Forsvind.
Hvorfor sender du en tjener væk.
Du vil ikke forstyrres.
Tænkte du over, tjeneren skal smage på alt -
hun bringer mig, for at udelukke gift.
Nej.
Måske var du klar over det og foregav at være uvidende.
Selvfølgelig ikke. Og det skal jeg tro på -
bare fordi du er min kone.
Teen bliver kold.
Det lader til, teen ikke er forgiftet.
Hvordan går det med porten.
Denne jernport kan holde en hel hær ude.
Måske kan vi snart frigive nogle af de ekstra vagter, udlånt af svigerfar.
Ved at tage os af dem, har vi overskredet vores budget.
Prisen bliver ikke et problem.
Prisen på pavillonen er nu fem gange højere end beregnet. Uden guldbladet...
Hvor stimulerende dine beretninger om mine midler end er -
skal jeg tale med min kommandør i enrum.
Hvilke nyheder har du til mig. Flere af de samme.
Og hans mænd. Spredt for alle vinde.
De finder arbejde, hvor de kan.
Har han haft kontakt med dem. Nej.
Han er dog stadig i hovedstaden.
Vi holder øje med ham både dag og nat.
Han er tålmodig. Men han narrer ikke mig.
Han burde heller ikke narre dig. Stik til ham.
Find ud af, hvad han skjuler.
Følg med mig. Se hvem der er her.
Løjtnant. Vær sød at sætte jer, alle mand.
Bring noget mere at drikke. Gabriel.
Hvad synes du om mit etablissement.
Det passer godt til dig. Det passer perfekt.
Og jer, hvordan klarer I jer.
Jeg tager mig af fiskerbådene hos en rig købmand.
Gabriel arbejder også for dem. Det forklarer jeres særprægede duft.
Og hvorfor min kone lader mig komme alene. Ingen anden kvinde vil røre mig.
Måske ikke uden kompensation.
Halv pris til dig. Nej tak.
Jeg tager imod det tilbud. Når du betaler for drikkevarerne -
vil jeg overveje at tilbyde rabat til andre.
De herrer, for jeres velstand. På den måde øger I min.
Hørt. Skål.
Og dig, Jim. Jeg arbejder, når jeg kan.
Måske er der et job på havnen. Skal jeg undersøge det.
Nej. Den slags arbejde er ikke noget for mig.
Med din fattigdom og hans lugt -
må jeg sidde blandt de mest ensomme mænd i hovedstaden.
Vi er helt sikkert de mest ensomme mænd.
Han tilbringer det meste af sin tid hernede.
Du sagde, han var gået tilbage til den gamle livsstil, det er svært at tro på.
Han ser ud til at have det bedre end vanligt.
Jeg må komme afsted. Gå ikke på grund af ham.
Jeg bliver dårlig af at være i nærheden af ham.
Løjtnant. Løjtnant.
Hvor skal du hen.
Kom og drik sammen med mig. Jeg er ikke længere din løjtnant.
Raiden, vågn op.
Her, drik.
Lad os få dig hjem.
Jeg har det fint. Lad mig hjælpe dig.
Du kan næsten ikke gå. Jeg har ikke brug for din hjælp.
De finder ingen bedre end mig, til at lære Deres søn at bruge et sværd.
Jeg gav Dem et tilbud. Jeg ser ingen andre, der byder på Deres evner.
Tager De imod mit tilbud. For jeg har ikke mere tid at spilde.
Held og lykke med Deres søn. Han får brug for det.
Jeg så ham komme ud gennem Gezza Motts hovedport.
Hvordan. Han må ikke være inden for ministerens mure.
Han arbejder som smedelærling og har en helt ny identitet.
Jeg udspurgte andre på torvet om ham. Han må have hårdt brug for et job.
Jeg er sikker på, ministeren vil betale en god sum for at vide -
at en af Bartoks mænd arbejder under falsk identitet, lige for næsen af ham.
Skal vi.
Det første jeg gør med min nye rigdom er at bo tættere på værtshusene.
Det lyder godt. Og så vil jeg...
Du er forsinket.
Jim så dig forlade Gezza Mott i dag.
Han ville overbringe den information til Gezza Mott i håb om en belønning.
Jeg havde intet valg.
Det er min skyld. Ikke din skyld.
Jim ville ofre dit liv for at blive belønnet.
Vi kan ikke have flere fejltagelser. Har du dokumenterne.
Gezza Motts fæstning er nu den mest forstærkede i hele landet.
At komme derind er ikke kun svært, men nærmest umuligt.
Det eneste direkte adgangspunkt er her, hovedporten.
Vindebroen hæves ved solnedgang, når dagarbejderne går hjem.
Den skal betjenes i begge sider samtidigt, før man kan krydse den.
Vi må have kontrol over den. Udefra, her. Og indefra, her.
Bag hovedporten ligger soldaternes barak.
250 soldater sover der hver nat, fuldt bevæbnede og klar til kamp.
Vi kan ikke overvinde dem, hvis vi vækker dem.
Når vi er forbi soldaternes barak, skal vi gennem havelabyrinten.
Det er den eneste måde, man kan komme uset ind i fæstningen.
Jeg skal ikke kun beskære hvert træ, men fordi ministerens kammer ligger så højt -
skal jeg sørge for, haven ser godt ud oppefra.
Det fører os til pavillonen. Det eneste sted i dækning før slottet.
Hvis vi overlever den regn af pile, der kommer ned mod os -
kommer vi endelig til boligens jernport.
Fuldstændig umulig at åbne udefra.
Jeg må afsted nu. Ja, selvfølgelig.
Hvor skal du hen. Han skal se sin pige.
Hvorfor bruge tid på dette, når vi kan høre de unges beretning om mistet uskyld.
Lad drengen være. Pas på dig selv.
Her er de falske dokumenter, så vi kan arbejde inde i fæstningen.
Jeg skal reparere taget på jeres vagttårn.
Den forrige tømrer gjorde ikke sit arbejde godt.
Med de lønninger vi får, hvem kan så klandre ham.
Jeg har solgt tre kurve i dag.
Er der noget galt. Jeg er træt af kun at spise ris.
Hvis jeg ikke var den eneste, der arbejder, havde vi måske råd til andet.
Hvorfor gør du stadig dette. Der er ingen skam i at sørge -
men at ødelægge dig selv bringer ikke Lord Bartok tilbage.
Spar mig for din indsigt.
Det er alt, vi har tilbage. Hvorfor ikke blive hjemme hos mig. Bare én aften.
Og se dig flette flere kurve. Vær nu sød, Raiden.
Vær nu sød. Jeg kan ikke klare dette meget længere.
Hvor er det.
Hvad.
Dit sværd.
Her er det.
Jeg går min vej. Jeg er enig.
Det er ikke et sted for en respektabel kvinde.
Jeg går fra dig.
Jeg har håbet, du ville komme tilbage, blive den mand jeg giftede mig med.
Man at du sælger dit sværd beviser, at det vil du aldrig blive igen.
Hvis du har noget at sige, som kan ændre min beslutning, så er det nu.
Ministeren er blevet hidkaldt.
Hans visdom og loyalitet vil altid blive husket.
Følg med mig.
Før han gik bort, anbefalede den øverste rådgiver mig -
at jeg var opmærksom på dine affærer med adelsmændene.
Han mente, dine metoder ligger ud over politisk og moralsk anstændighed.
Der er en balance at opretholde mellem dominans og beskyttelse.
Din første opgave som øverste rådgiver -
bliver nye skattelettelser for både befolkningen og adelen.
Det er en stor ære at tjene Dem på denne måde.
Din udnævnelse fjerner også alle bestikkelseskrav mod adelsmændene.
Da du var minister, var afstanden mellem os stor nok til -
at jeg kunne tillade dig den frihed. Men ikke længere. Det er ikke nødvendigt.
Din usunde interesse i Raiden må også ophøre straks.
Du omgiver dig med flere sikkerhedsfolk, end jeg gør.
Det er pinligt for dig. Han har allerede ødelagt sig selv.
Du bør acceptere, at du er kommet stærkere ud med noget værdighed.
Ja, Mester.
Jeg takker Dem for Deres rådgivning og visdom.
Forstår han ikke, at jeg er under belejring.
Min Herre, jeg tror ikke længere, Raiden er en trussel mod Dem.
Hvorfor ikke. Han har solgt sit sværd.
Og.
En kriger der skaffer sig af med sit sværd kan kun fortolkes på én måde.
Han har skåret alle bånd over til sit forrige jeg.
Skulle dét berolige mig. Hvem bekymrer sig om et stykke metal.
Tror du, at du kan redde din fejltagelse i at udstille ham -
ved hjælp af dette barnlige krigerkodeks som dit bevis.
Lad mig være.
Jeg bestemmer, hvad der skal gøres.
Kom frem. Kom frem.
Min mand sender bud efter dig.
Disse nye veje har være ret interessante, når man tænker over det.
Mens jeg stiger mod toppen af mine ambitioner -
så synker han dybere ned i afgrunden.
Hvis man genkender den sammenhæng, og hvis du nu var ham -
ville du så lade et sådant personligt nederlag gå ubesvaret hen.
Nej. Så det er gået op for mig -
at der er tale om én, der har så stor indre skade i forvejen -
at han simpelthen ikke er blevet skubbet langt nok ud.
Find Lord Bartoks familie til mig.
Stiller du spørgsmålstegn ved noget som helst, du bliver bedt om.
Slet ikke.
Og til den her pris, er der ikke meget, jeg ville stille spørgsmålstegn ved.
Kommandør.
Jeg har en overraskelse til dig her til aften.
Et nyt udvalg.
Og hør lige her: Der er ingen forhandlinger denne gang.
Hun er stadig jomfru.
Raiden.
Du er kommet for at hente mig.
Hvad er der galt.
Du er kommet for at tage mig bort herfra -
er du ikke.
Raiden.
Vær nu sød. Vær nu sød.
Nej. Nej.
Raiden. Raiden.
Raiden.
Raiden, hjælp mig.
Nej.
Du må ikke forlade mig.
Det er slut.
Der er intet, vi kan gøre. Er du sikker.
Måske bekymrede han sig bare ikke om pigen.
Lytter De overhoved til mig.
Hans mesters datter blev præsenteret for ham som luder -
og han gjorde ingenting.
Han bekymrer sig ikke om noget.
Ikke ære, ikke hans familie, ikke ham selv -
og i hvert fald ikke Dem.
Endelig er jeg fri for det.
Godt klaret. Godt klaret.
Jeg har markeret, hvor urnerne er begravet.
Du klarede dig godt.
Vi har planlagt -
vi har ofret -
vi har ventet på det rigtige øjeblik.
Og nu -
er tiden kommet.
Auguste, velkommen.
Jeg ser, De er kommet med noget af en gave.
Jeg ville give Dem noget specielt -
for at anderkende Deres velfortjente stilling -
og for at takke Dem for at give mig mine mænd tilbage.
Af alle de gaver, jeg har modtaget, så er denne den bedste.
Jeg vil aflægge min datter et kort besøg, inden jeg tager hjem med mine vagter.
Ja, selvfølgelig, det er helt fint.
Ære er noget, alle mennesker er født med.
Man kan ikke tage den fra nogen -
ej heller kan den blive givet.
Den må bare ikke tabes.
Vi står nu på tærsklen til vores sidste store handling.
I aften vil vore fjender være vidner -
til Den Syvende Ordens ubrydelige kodeks.
Vi vil generobre, hvad de har forsøgt at tage.
Vi vil genskabe vores mesters navn -
vores folks stemme -
og vores nations ånd.
Vagter. Vagter.
Hold dem hen, så længe I kan.
Det er ham. Bliv i Deres kammer.
Hvorfor stolte jeg overhoved på dig. Jeg sagde det jo, din tåbe.
Bliv i Deres kammer.
Åbn lugerne. Klargør bueskytterne.
Lord Bartok var min ældste og bedste ven.
Jeg vidste, at du ikke ville lade denne vanære -
forblive uhævnet. Min mester fortalte mig -
at hvis jeg stod uden nogen at stole på, så kunne jeg altid stole på Dem.
Jeg vil stille min hjælp til rådighed på hvilken som helst måde.
Men med én betingelse -
du skal sikre at min datter bliver frigjort fra den mand.
Jeg giver dig mit ord. Fortæl mig, hvad du har brug for.
Find et sikkert skjulested.
Vent.
Mange tak.
Afsted.
Klarede jeg mig godt.
Du kæmpede godt.
Vi er kommet efter Gezza Mott.
Jeg overgiver mig lige så lidt, som du gør.
Tror du, at du er en helt.
Du vil kun blive husket som en forræder og en skamplet.
Kun tiden vil vise, hvordan vi bliver husket.
Hvilket er noget du -
ikke længere har.
Hvem er det. Vi har lukket.
Din fars ære er blevet genvundet.
Bartok navnet vil aldrig blive glemt.
Tak.
At angribe min øverste rådgiver er en grov underkendelse af min magt -
det går ikke ubesvaret hen. Spørgsmålet er bare, hvor stor skal straffen være.
Hvor mange generationer fra hver af dem skal jeg udrydde.
Den eneste grund til I alle er her er, fordi jeg er uden en øverste rådgiver.
Vil nogen nu sige, hvad de tænker.
Min Herre, det ville være passende at anderkende -
at for folket er disse mænd helte.
Helte. For folket -
er disse mænd et symbol for de værdier, som har gjort vores nation så stor.
Værdier som alle krigere engang udviste eksemplarisk.
Nu er de svære at finde noget sted.
Hvis Deres straf anses for at være uretfærdig -
så risikere De at forvandle disse krigere -
til martyrer i en bevægelse mod Dem.
Hvis vi derimod behandler dem med den respekt, som er en ærefuld kriger værd -
så vil disse helte være med os.
Jeg kan ikke tillade, at en sådan gerning forbliver ustraffet.
Alle skal mindes om, at ingen kan lægge sig ud med kejseren.
Min kejser -
må jeg tilkendegive en løsning.
Jeg har et ønske mere.
Hvis det lykkedes for os, så vil kejserens først gerning være -
at hugge hovedet af mine mænd og deres familier.
Det er sandt. Men som med alle andre beslutninger -
så vil han først søge råd. Uden sin øverste rådgiver ved sin side -
så vil han lytte til andres stemmer. Og dermed mener du min.
Mine mænd accepterer, at døden måske venter dem, når opgaven er fuldført.
De er krigere af Den Syvende Orden.
De vil ikke bede om benådning.
Men jeg spørger på deres vegne. Men ikke for dig selv.
De fleste af krigerne er der ingen, der kender.
Men én af dem skiller sig ud.
Én af dem kender alle.
Kommandør.
Hvad skal der ske. Du har nu kommandoen over slottet.
Nej. Kommandør.
Kommandør, du må ikke gøre det.
Vi står sammen med dig. Jeg står sammen med dig.
Løjtnant, din loyalitet til kodekset er fuldkommen, ikke sandt.
Jo.
Så som din kommandør, beordrer jeg dig -
at tage kommandoen over Bartok klanen.
Det er med stor visdom og respekt -
at kejseren anderkender disse noble krigere -
som folket helte.
De er et skinnende eksempel og et minde -
om de værdier som binder os sammen som en stor nation.
Men, uanset under hvilke omstændigheder -
bliver et angreb på et medlem af kejserens råd ved lov anset som -
et direkte angreb på kejseren selv og vores store nation.
Undskyld.
Jeg er virkelig ked af alt det, som du har skullet udholde.
At spille rollen var ikke det svære.
At skulle spekulere over, om jeg faktisk var ved at miste dig, var uudholdeligt.