Je vse v redu? –Ja.
Potrebuješ pomoč? –Ne.
Annie, kaj počneš? –Nič ni, oči.
Kaj je narobe? Kaj se dogaja?
Annie?
Oči, živjo.
Rada te imam. Vem, vem.
Oba z mamo imam rada.
Oči, oprosti, ker sem včasih tako nemogoča.
Kar zanese me.
Rada te imam.
Oba imam.
Živjo, Jay. –Kaj bo dobrega?
Nič. Kako dolgo si že notri?
V kino gremo. Greš zraven?
Zvečer grem na zmenek. –S tistim tipom?
Všeč mi je.
Meni tudi.
Vidim vaju.
Kaj bereš? –Idiota od Dostojevskega.
Je dober? –Ne vem še. O Paulu je.
Živjo, Jay. –Zdravo, Paul.
Nehaj.
Idejo imam. –Kakšno?
Je že mimo.
Si se kdaj šel zamenjave? –Ne. Kaj je to?
Igra, v kateri opazuješ druge. S sestro se tako kratkočasiva.
Ti je dolgčas? –Ne, utihni. Naj povem do konca.
Kako gre? –Izbereš si neko množico ljudi.
Po navadi kar tisto, ki je okoli tebe. –Prav.
Zdaj pa si v mislih izberi nekoga, s katerim bi se zamenjal.
Kogarkoli, ni pomembno.
Dobro, sem že. –Ugotoviti moram,
koga si izbral, in zakaj bi se zamenjal z njim.
Veliko sreče.
Tistega.
Ne. –Prav. Koga si izbral?
Njega.
Očeta? –Ne, sina.
Nič ti ne manjka. Vse življenje imaš pred sabo.
Daj no, sploh še nisi star. 21 let imaš.
Vseeno … Poglej, kako srečen je.
Pa še kadarkoli gre lahko na stranišče. Čista svoboda.
Pravkar si je popackal majico. –O tem ti govorim.
Meni ne bi bilo nikoli oproščeno.
Jaz sem na vrsti. –Prav.
Sem že.
Si izbrala tisto v rumeni obleki?
Kje? –Tam.
Ne vidim je. –Tam.
Me zafrkavaš?
Oprosti, nisem … –Lahko greva?
Oprosti, iti moram. Greva lahko v avto?
Sva morala zaradi nekoga oditi? Je bila tvoja bivša punca?
Rekel si, da si videl dekle v rumeni obleki. Si jo poznal?
Ne, samo slabo mi je bilo. Svež zrak sem potreboval.
Hvala, da me spremljaš. –Mama ve, da kadiš.
Zjokala bi se, če bi me videla. –Ali pa ti vzela cigarete.
Kako si? –Dobro.
No, ne ravno. Sinoči se je čudno obnašal.
Zakaj? –Rekel je, da se slabo počuti,
toda nekaj drugega se mu je pletlo po glavi.
Kako bi te … –Ne.
Vem, da si tega želi, ampak …
Ne vem, sinoči je bil enostavno drugačen.
Vohaš?
Češnjev kokain in bananin nikotin. –Moj najljubši. –Všeč mi je.
Greva v avto.
Smešno, kako sem sanjarila o tem, da bom lahko šla na zmenek.
S prijatelji smo se vozili naokoli.
Predstavljala sem si,
kako se držim za roko z zares luštnim fantom.
Poslušamo glasbo in se vozimo po cesti.
Proti severu. Drevesa menjajo barvo.
Nikamor nismo namenjeni.
Le svobode si želimo.
Mladi smo. Kam pa bi lahko šli?
Jay. Si budna?
Oprosti.
Kaj počneš?
Ničesar ti ne bom storil. Ne skrbi.
Ne boš mi verjela,
toda nekaj moraš izvedeti. Prav?
Ta stvar ti bo sledila.
Nekdo jo je dal meni.
In jaz sem jo v avtu prenesel nate.
Izgleda lahko kot nekdo, ki ga poznaš, ali pa kot neznanec v množici.
Le da se ti približa.
Lahko je kdorkoli, a v resnici je le ena.
Na pomoč.
Na pomoč!
Včasih imam občutek, da vem, kdo je.
Ko te nekdo od bližnjih želi prizadeti.
Vidim jo.
Kdo je?
Znebila se jo boš, le čim prej seksaj z nekom.
Spraviti jo moraš s sebe. Če te ubije, bo tudi mene.
Razumeš?
Kaj hočeš, hudiča?
Jay, pomagati ti želim. Toliko da veš, resnična je.
Na pomoč!
Nikoli se ne zateči v prostor, kjer je samo en izhod.
Zelo je počasna, vendar ni neumna.
Lahko še jaz? –Izvoli.
Poslušajta.
"Ko se soočaš z neizbežnim uničenjem,
kot recimo, da bo hiša padla nate, si zaželiš le sesti na tla,
zapreti oči in počakati, da se zgodi."
Zato pijemo na verandi.
Ali tvoja mama že spi? –Najbrž.
Ob 5.15 se bo zbudila. Ubila me bo.
Kje je Jay?
Na zmenku.
Ti si. –S kom?
Z nekim novim tipom. –Seveda!
Tvoja sestra je tako lepa. Gotovo je nadležno. –Res je.
Pač je lepa.
Je vse v redu?
Ne dovoli ji, da se te dotakne.
Jay!
Kaj se je zgodilo? –Ne vem.
Zmešani so.
Je bilo sporazumno?
Ja.
In še nikoli prej niste videli te ženske?
Ne. –Dobro. Ste bili kdaj pri njemu doma?
Vem, kje živi, toda še nikoli nisem bila notri.
Rekel mi je, da ga je sram svojega stanovanja.
Je kaj ujela? –Ne verjamem.
Ubogi Jamie.
Očitno je z lažnim imenom najel stanovanje.
Policisti so vse preiskali, a ga ne najdejo. –Mojbog.
Od njegovih besed me boli srce. Tako čudno in bolno je bilo.
"Moral bi biti krempelj,
ki uničuje tla mirnega morja."
Toda popoldne in zvečer mirno spi.
Dolgi prsti so ga pomirili.
Je zaspan, utrujen ali se samo pretvarja?
Raztegnjeno leži na tleh poleg mene.
Imam po čaju, torti in ledu še dovolj moči,
da vdrem v njegov trenutek krize?
Čeprav sem jokala in se postila, jokala in molila,
pa čeprav sem videla prinesti svojo plešasto glavo na krožniku,
nisem prerokinja. In tu ni velike zadeve.
Videla sem trenutek svojega velikega migljanja,
in videla sem večnega lakaja z mojim plaščem.
Hihital se je in začutila sem strah.
Bi bilo po vsem tem vredno …
Po skodelicah, marmeladi in čaju,
med porcelani in najinim pogovorom,
bi bilo za kratek čas vredno biti ugriznjen z nasmeškom,
stisniti vesolje v kroglo in se vprašati nekaj pomembnega.
Recite si: "Jaz sem Lazar, ki je vstal od mrtvih.
Vrnil sem se, da vam povem,
če bo kdo položil blazino na njeno glavo,
naj reče, da tega ni mislil resno. Sploh ne, niti najmanj."
Oprostite?
Halo?
Danes sem v šoli videla starejšo žensko. Strmela je vame.
Videti je bilo, kot da mi sledi. –Si jo poznala?
Ne, vendar me je prestrašila. Nisem se mogla vrniti v razred.
Ti je kaj rekla?
Hugh mi je rekel. Prenesel jo je name.
Rekel mi je, da mi bo sledila. –Neumnost, Jamie.
Vem.
Zakaj bi ti sledila?
Ne vem.
Povej mami, kaj si videla. –Ne.
Jay, skrbi me zate.
Lahko ostanem čez noč, če se boš počutila kaj bolje.
Ne! –Saj bom spal na kavču ali pa kje drugje.
Ne. –Ampak samo na kavču.
Ko se boš zjutraj zbudila, bo Paul kavsal tvojo nogo.
To bom preslišal.
Vrata pa le zakleni.
Celo noč bom pokonci in pazil na čudne stvari.
Nič se ne bo zgodilo.
Tam ne morem spati.
Je že v redu. Poskusi tukaj.
Si v redu?
Vse bo še dobro.
Smešno, kako že od otroštva nisem preživel cele noči tukaj.
Obstaja razlog za to. –Utihni. Resno mislim.
Rad se družim s tabo.
Moj prvi poljub si.
Vem. –Nisem tudi jaz tvoj?
Ne … Saj si.
Potem pa si poljubil Kelly.
Povedala mi je. Ogabno je, da si poljubil še mojo sestro.
Se spomniš takrat,
ko smo v ulici za Barryjevo picerijo našli pornografske revije?
Tako neumni smo bili. –Neverjetni.
S tistim kupom umazanih revij smo se usedli na Gregovo trato.
Povsod naokrog so ležale, mi pa smo se samo smejali.
Sploh se nismo zavedali, kako narobe je.
In Gregova mama …
Se spomniš njenega izraza na obrazu, ko nas je videla brati tiste revije?
Brž jih je pograbila s tal, in poklicala mojo mamo.
S Kelly sva naslednji dan poslušali celo lekcijo o seksu.
Tudi jaz. Kaj, hudiča?
Pojdi pogledat.
V kuhinji je razbito okno, a nikogar ni notri.
Si prepričan? –Tisti, ki ga je razbil, je moral zbežati stran.
Morda bi morala poklicati policijo. –Zbudil bom tvojo sestro. Bo ona.
Jay. –Lahko odpreš vrata?
V hiši je. –Kaj se dogaja? –Nikogar ni v hiši.
Videla sem jo. –Odpri vrata.
V kuhinji je. –Ne bom dovolil, da se ti kaj zgodi.
Odpri vrata, pa bomo rešili to. Nikogar ni tukaj.
Prav.
Jay, usedi se.
Vodo potrebujem. Vodo bi! –Ponjo grem.
Ostani tu!
Je kaj narobe z mano?
Nekdo je razbil okno. O tem ni dvoma.
Ampak v kuhinji sem videla dekle.
Jay, rada te imam. V redu si.
Ne verjameš mi.
Mama?
Mama, si to ti? –Ne, jaz sem.
Yara? –Ja. –Ne odpiraj.
Vidiš? Vse je v redu.
Počakaj! –Kam greš?
Jay! Kaj počneš?
Jay, počakaj!
Jay!
Lahko bi si kaj naredila. Kaj počneš?
Strah me je. –Mene tudi. Rešili bomo to.
Ne smeš povedati mami. Znorela bo. Ne bo mi verjela.
Vem, je že v redu. –Pred kom bežiš?
Ga vidiš? –Ja.
Oseba je.
Greg? –Kaj se dogaja? Si v redu?
Nekdo je vlomil v hišo. –Sranje. Ste poklicali policijo?
Nočem domov. –Kam pa bi šla?
Poiskati ga moram. –Vlomilca?
Ne. –Hugha?
Kaj ti je naredil?
Prav. –Odhajaš?
Ne, po avto grem. Nekdo mora voziti.
Mojbog.
Poglej to.
Kaj je? –Je to on?
Ali prepoznaš jakno? –Srednja šola v Lawsonu.
Potem mora nekdo poznati njegovo pravo ime.
Pozdravljeni, študenti. Sledi popoldansko obvestilo.
Za vsa dekleta, ki vas zanima igranje lacrossa,
bo danes po pouku informativni sestanek v učilnici 431.
Opozorilo tudi za vse rokoborce. G. Dwigansu oddajte dovolilnico.
Vsi študentje pa ste v nedeljo lepo vabljeni na šolski muzikal,
ki bo že četrti v letošnjem letu. Predstava se bo začela ob 7h.
Ponovitve bodo naslednji teden ob dveh in sedmih.
Cena vstopnic za študente je 5 $, za odrasle pa 7 $.
Želimo vam lep preostanek tedna. Se vidimo v ponedeljek.
Ga poznajo? –Ja.
Njegovo pravo ime je Jeff. –Ni Hugh?
Jeff Raymond. –Bomo povedali policiji?
Ne.
Želite?
Zdravo. Je Jeff doma?
Ja, je. Bi vstopili?
Ja. –So vaši prijatelji?
Čeprav zasleduje tebe, jo lahko še vedno vidim.
Ni še opravila z mano. Naredi, kot sem ti rekel.
Samo prenesi jo na nekoga drugega.
O čem govoriš, hudiča? –Storiš lahko enako, kot jaz.
Pa še lažje ti bo, saj si punca. Vsak tip bi bil s tabo.
Samo seksaj z nekom drugim, in mu povej enako.
Morda se potem ne bo nikoli več vrnila. –To ni resnično.
Prisežem ti. To je samo zafukana igra.
Tudi jaz nisem varen. Ne bi smeli biti skupaj.
Žal mi je, ampak morate iti. –Umiri se malo.
Če jo ubije, bo tudi mene. Po vrsti gre.
Jay, oprosti.
Nisem te hotel prizadeti. Tudi meni je nekdo storil to.
Kdo?
Spoznal sem jo v lokalu. Bilo je za eno noč.
Niti njenega imena se ne spomnim. Mislim, da se je z njo začelo.
Jeff, ona ti morda verjame, ampak jaz ti ne.
Prekleti lažnivec si. Čisto si jo zjebal s tem.
Vidite tisto dekle?
Ja. –Ja.
Prav, dobro.
Jay, poslušaj me.
Kjerkoli boš, če bo kdo hodil naravnost proti tebi,
poskusi čim prej zbežati stran, ter si s tem pridobiti nekaj časa.
In premisli, kako bi jo prenesla na nekoga drugega.
Greg? –Ja?
Ali tvoja mama ne bo znorela? –Sploh ne bo izvedela.
Res lepo od tebe. –Rad se vračam sem.
Oče me je nekajkrat na leto vzel s seboj na lov.
Ni ravno nekaj zares lepega, ampak je bilo kul.
Si razmislila o tem, kar je rekel? –O čem?
Da bi jo prenesla naprej?
Ne vem.
Še vedno rada ostajaš, ko drugi odhajajo domov?
Malce osamljeno je.
Čez cesto živim. –Vem.
Bolj prijazen bi moral biti do tebe.
Pridite v vodo.
Greš? –Lahko malo.
Pridi.
Mojbog, pomagajte mi! –Jay, kaj je?
Prosim, pomagajte!
Na pomoč!
Kaj delaš?
Jay, prosim! –Nehaj streljati!
Kaj pa počnete, hudiča? –Ne odpiraj vrat.
Kaj ste naredili z njimi? –Nič. Noter je poskušala priti.
Nikogar ni zunaj. –Ja, je. –Prekleto!
Greg?
Greg, si v redu?
Greg?
Jay, kaj vidiš?
Počakaj, Jay! –Kje je moj avto?
Ali si jo že videl? –Ne.
Čakam, gledam.
Trije dnevi so minili. Mislim, da je ne bo.
Saj mi verjameš, kajne? Se ne pretvarjaš?
Verjamem ti. Nimam občutka, da mi sledi.
Ni to dobro? –Je.
Kako ste? –Dobro.
Kako je z Jay? –Ne ravno najboljše.
Si koga videl? –Ne.
Lahko vstopim? –Težko.
Noče odpreti vrat. Kar skriva se notri.
Vsaj na bolje ji gre.
Te lahko kasneje pokliče? –Ja. Prav.
Res nisi nikogar videl? –Ne.
Tega si ni izmislila. –Prej ali slej bom izvedel.
Stol se je zlomil v zraku.
Nekaj me je zbilo po tleh, in vrata se niso sama uničila.
Nekaj se je res zgodilo, a ni bilo to, kar ona misli.
Kaj pa je bilo potem?
Se vidimo. –Adijo, Greg. –Adijo.
Zdravo, Greg tu. Pustite sporočilo.
Greg! Odpri vrata, Greg!
Greg, pazi!
Greg, ne odpiraj vrat.
Kaj je, mama?
Kdo je? –Paul.
Počakaj.
Prej ali slej bo tu.
Lahko jo preneseš naprej.
Enkrat si jo že. –Ne bi je smela.
Lahko jo name. –Ne.
Všeč si mi.
Zakaj si izbrala Grega? –Mislila sem, da bo v redu.
Ni ga bilo strah.
Spremljal me je, ko sem šla v šolo.
Pomagal bi ti rad. –Res?
Ja, res.
Jay? –Ja?
Mi zaupaš?
Se spomniš, kje sva se prvič poljubila?
Veš, kam? –Znam priti tja.
Že od 14. leta nisem bila na bazenu. –Kdo te je vozil?
Prav. –Tam sem spila prvo pivo. Celo noč sem bruhala.
V bazenu? –Ne, pred avtom. –In v njem.
Paul je včasih lulal v bazenu. –Ogabno.
Saj je bil klor notri.
Ko sem bila majhna, mi starši niso dovoliti iti južno od 8. milje.
Pa sploh nisem vedela, zakaj, dokler nisem postala starejša.
Takrat sem spoznala, da se tam začne mesto in predmestje konča.
Razmišljala sem, kako grdo in čudno je to.
Morala sem prositi za dovoljenje,
če sem hotela z najboljšo prijateljico in njenimi starši oditi na sejem.
Samo zato, ker je bil nekaj ulic čez mejo. –Pri meni je bilo isto.
Kdaj bo prišla?
Ne vem. Je tako slabo?
Mojbog.
Vstopil je. Tam je. –Tu je?
Tam je! –Jay, kaj vidiš?
Nočem povedati. –Jay, usmeri nas do njega.
Pokaži ga s prstom, da bomo videli, kje je.
Gre v vodo?
Tam stoji in strmi vame. Premika se.
Kaj dela? –Samo hodi.
Paul, ven hočem. –Počakaj, da pride noter.
Dovolj imam tega! Ven hočem!
Kaj, hudiča? –Jay! –Umakni se!
Še ubil jo bo. –Ne, ni delovalo.
Si v redu? –Ja.
Ni delovalo. –Hvala bogu.
Jay, pazi!
Mojbog, naj ji nekdo pomaga. –Kaj bomo storili?
Kaj se dogaja, hudiča?
Jay, pokaži ga s prstom.
Tam je.
Kje?
Pazi, preblizu si! Tam je.
Yara!
Kje? Tu?
Je tukaj? –Ja.
Kje je?
Jay! –Pridi, Jay!
Daj mi roko! –Pridi.
Jay!
Jay.
Ga vidiš? Je še vedno spodaj?
Se počutiš kaj drugače?
Se ti?
Ne.
"Mučenje spremljajo bolečina, rane in fizična agonija,
ki zamotijo um pred duševnim trpljenjem.
Mučenik tako trpi le zaradi ran, dokler ne nastopi trenutek smrti.
Toda največja agonija niso rane same,
ampak spoznanje, da bo čez eno uro,
morda čez deset minut ali pol minute,
ali celo v naslednjem trenutku, tvoja duša zapustila telo,
in ne boš več človek.
In temu se ne moreš izogniti.
Najhujše je, da se temu ne moreš izogniti."
ZLO ZA PETAMI
Prevod in priredba Marinko