Följande är typ baserat på en sann historia lite grann.
- Du är Danny Collins? - Ja.
Herrejistanes. Kan vi lyssna medan vi pratar?
- Är det här okej? - Visst.
- Cigg? - Nej tack.
Plattan kommer bli massiv, grabben. Vem tog dig dit?
- Va? - Dina influenser, vem diggar du?
Vem gör dig styv?
Vänta.
30 juni 1971. Guy DeLoach med-
-den väldigt unge Danny Collins-
-för Chime Magazine.
Mest av allt är det dina texter.
Du skriver fan som Lennon.
Tack. Han är nog den som...
...som gör mig styvast.
Herrejistanes.
Du kommer bli skitstor, grabben. Rikare än rik, berömd som fan.
Fler kvinnor än du kan hantera. Det lovar jag. Och jag måste fråga:
Varför glor du på mig som om den uppgiften skrämmer skiten ur dig?
För att det gör det.
Herrejistanes.
12 JULI 2014
UTSÅLT
- Bräck ett ben, Danny. - Säg bara vems.
Hallå, LA! Det är härligt att vara tillbaka.
Ursäkta, mr Collins? Får jag störa med en snabb bild?
- Min mamma kommer dö. - Det hoppas jag inte.
- Grymt. Jag twittrar den till er. - Grymt.
Det var en bra show i kväll, grabben.
Grym.
Är du okej, Sylvia Plath?
Om det jag gjorde kunde betecknats som sång så hade jag mått kanon.
Lite födelsedagsdepp, antar jag.
Okej, allihop. Min kille här behöver vila.
- Sally, tack för att du kom. - Hälsa din pappa från mig, Kate!
Såg du pantertanterna längst fram?
- De käkade lakrits hela showen. - Du kan inte välja dina fans.
Tre tanter, den ena äldre än den andra.
Lakritsasken räckte hela showen. De sög på bitarna i två timmar.
Du har en ny billboard på Sunset. Du får kolla in den på hemvägen.
Nog med skitprat. Du fyller år i morgon. Är det ditt stora problem?
Gravida kvinnor i Afrika som ammar halva sin hemby har problem. Inte du.
- Du har helt rätt. - Ja, jag har alltid rätt.
Stick hem till din tjusiga och hälften så gamla fästmö-
- som kräver att få hålla en enorm överraskningsfest för dig i morgon.
Och berätta sen om dina problem för de ömbröstade afrikanskorna.
Okej?
Okej.
Vi ses på min överraskningsfest.
Det var en bra show i kväll. Verkligen.
Vi måste fixa den. Hur var showen?
Jag är hemma!
Älskling?
Jag står i duschen. Jag kommer strax. Jag ska bara raka klart.
- Vad har du gjort i kväll? - Bara gått och småpulat här hemma.
- Du går alltid och småpular. - Huset håller mig sysselsatt.
- Älskling? - Ja, vänta lite.
- Jisses, Sophie...! - Vad?
Kan du säga nåt till killen där ute?
Jag pallar inte kallprata varenda gång jag kommer hem.
- Han försöker impa på dig. - Han misslyckas.
Jag ska vila före min överraskningsfest.
För helvete! Jävla Frank!
Grattis!
Åh nej! Lägg av! Det här är ditt verk.
Man överraskar inte män i min ålder. Ni ger mig en hjärtinfarkt.
Hon ser ut som en ung Jackie O.
- Jag ser absurd ut med henne. - Ja, det gör du.
- Vi måste fixa ett äktenskapsförord. - Ja, det måste vi.
- Jag är på tok för gammal för kokain. - Ja, det är du.
Jisses, Frank, avslöja inte alla bra grejer på en gång.
Du förtjänar dina 10 procent i kväll.
Vad ska jag säga då? Nej, Danny, du ser helt normal ut-
- bredvid din påtända tonåring som knappt kan skyla bröstvårtorna.
Varför ska ni ha äktenskapsförord? Visst har du avverkat tre fruar-
-men den här verkar vara den rätta.
Åh, titta. Jag ser hennes vagina igen.
- Mycket roligt. - Tack, jag gör mitt bästa.
Jag vet hur fanatisk du är över Lennon-
- så jag började jaga runt på nätet och kom i kontakt med en samlare.
Jag sa att jag ville köpa nåt speciellt till dig.
Herrejävlar. Jag har hållit på det här i tre månader.
Nej, vänta lite.
Minns du en intervju i din ungdom?
För Chime Magazine? Av en snubbe som hette DeLoach?
Ja, kanske, jag vet inte.
Jag vet inte vad du sa, men du måste ha nämnt Lennon-
- för grejen är att Lennon läste intervjun.
Och han skrev ett brev till dig.
Vad yrar du om?
John Lennon skrev ett brev till dig, kompis, år 1971.
Han sände det till dig c/o DeLoach, men DeLoach kände pengalukten-
- och behöll brevet och sa inget om det till dig. Sen dog DeLoach.
Men grejen är-
- att han sålde Lennons brev till en samlare. Kan du fatta?
- Jag hänger inte med, Frank. - Öppna lådan!
John Lennon skrev för hand ett brev till dig 1971. Kan du fatta det?!
Läs det!
"Käre Danny Collins. Yoko och jag läste din intervju."
"Att bli rik och känd ändrar inte ens tankar och förstör inte ens konst."
"Det kan man bara göra själv. Vad tycker du om det, Danny Collins?"
"Förbli din musik trogen och förbli dig själv trogen."
"Mitt telefonnummer står nedan. Ring mig, så diskuterar vi det."
"Vi kan hjälpa till."
"Kram - John."
Visst är det galet? Jag har hållit på det här i flera månader.
Jag är hemma!
Vad gör du?
- Jag packar. - Vart ska vi?
Vi ska ingenstans. Men jag ska resa bort.
Vart ska du?
Var är han? Han som du precis låg med.
- Jag vet inte vad du menar. - Lägg av, Sophie.
Jag kom inte hem som jag brukar, så han där ute kunde inte stoppa mig.
Jag är inte arg, det lovar jag. Jag vill bara veta vem fan han är.
Var du än är så är jag inte arg! Jag vill bara se ditt ansikte.
Jisses, kom fram då. Det är okej.
- Småpul. - Judd.
Jag ska kalla dig "Småpul", för hon går alltid här och småpular.
Du och "Småpul" ska bo här ett tag. Det är lugnt. Ni är unga, roa er.
Jag letar efter min adressbok, för jag behöver den. Där är den.
Sophie.
Jag skulle kräva ett äktenskapsförord av dig.
Så du går inte miste om rikedomarna. Om det nu kan trösta dig.
Det gör det lite grann.
Okej, hör ni, då sticker jag. Och, Småpul...
Ta hand om henne.
Mina föräldrar dansade sin första dans till en av dina låtar.
Det är ju helt galet på alla tänkbara sätt nu, va?
Jag behöver ett plan. Jersey.
Ja, New Jersey.
Och en bil. Du vet vad jag gillar. Ta en röd.
Ja, jag gör lite ändringar.
Vad gör du? Det är heldött.
Det är tandläkarkongress i veckan. Vi har haft typ fyra pers här.
Jävlar!
Välkommen till Hilton, Danny Collins. Jag menar mr Collins, nej...
- Välkommen till Hilton, sir. - Härligt att vara här.
Kalla mig Danny. Vad ska jag kalla dig?
- Nicky Ernst. - Angenämt.
Du har ett vackert ansikte. Får jag ge dig 100 dollar?
Försök att inte dregla på bilen, Nicky.
- Välkommen. Har ni bokat? - Nej.
Men jag hoppas det går att fixa, för jag blir fort kär i ert Hilton.
- Herrejävlar! - Det hör jag ofta. Vad heter du?
Jamie.
- Danny. - Jag vet vem du är.
Nicky Ernst där ute...? Fin kille, fint ansikte.
Kan du inte låta honom ta med dig på en åktur i min bil? Ni blir kära.
Vad snygg du är. Alla här är snygga. Och unga. Varför är alla så unga?
Vi går på college. Det är mitt sommarjobb.
- Det förklarar saken. - Hur länge vill ni bo här?
Vet inte. Min gps säger mig att vi är nära Hillsdale, New Jersey.
- Ljuger gps: en eller är den ärlig? - Helt ärlig.
- Det tar fem minuter dit. - Då stannar jag här på obestämd tid.
Mary!
Om ett till vackert ansikte kommer ut tror jag inte att jag pallar det.
Jag pallar det inte.
- Se vem det är. - Jag ser.
Han vill bo här på obestämd tid och kan få bröllopssviten.
Han vill inte ha bröllopssviten. Jag har inte gift mig.
Vilket rum som helst duger fint. Vilket college går unga fröken på?
- Ni stannar på obestämd tid? Här? - Jag är ett stort fan av ert Hilton.
- Är du gift, Mary? - Förlåt?
- Är du trolovad? - Nej.
- Bra. Middag? - Bjuder du ut mig på middag?
- Tror det. - Jag bjöd väl ut henne?
- Ja. - Bevis.
- Är ni påtänd? - Nu eller generellt?
- Nu. - Nej. Middag?
- Nej tack. - Är du inget fan?
- Nu eller generellt? - Generellt.
- Nej. - Synd. Men vi har bra svada.
Visst har vi, Jamie? Hänger du med i det här?
- Jag ska checka in er, okej? - Då passar jag på att spana in dig.
Herregud.
Vet du, jag har faktiskt aldrig sett det här göras.
Akta dörren!
Danny?
Frank! Jösses. Kom till pappa.
- Kul att se dig, kompis. - Jag tog första bästa plan hit.
Har du varit här förut?
I baren på Hilton i Woodcliff Lake i New Jersey? Nej.
Jag pratade med Sophie. Hon sa...
- Ja, det gjorde jag. - Josh, kan vi få lite isvatten-
-till min stilige unge vän här?
Frank, jag beslutade att göra lite ändringar i mitt liv.
Vissa ändringar kan bli en chock, andra påverkar dig ekonomiskt.
Jag är här som din vän. Inte som din manager.
- Jag vill ställa in resten av turnén. - Ursäkta?
Jag ber inte om ursäkt. Jag är färdig, Frank. Färdig.
Så sant mig Gud hjälpe-
- så vill jag aldrig tvingas sjunga de låtarna igen.
Danny, du yrar. Vad har du tagit?
Jag är färdig med den skiten också. Inget mer drickande, inget drogande.
Du dricker nu, Danny.
Sant. Glöm det med drickandet. Jag siktar ju inte på att bli påve.
Är det på grund av Sophie?
Snälla Frank, vad tror du om mig? Sophie?
Vad hade hänt om jag hade fått det där brevet när jag skulle?
Hade jag ringt honom? Klart som fan att jag hade ringt.
Mitt liv kunde blivit annorlunda.
Du är för hård mot dig själv. Det har du alltid varit.
Jag har inte skrivit en låt på 30 år.
Jag är ett jävla skämt.
Jag är en konferencier.
En hovnarr med mikrofon.
Jag var äkta vara en gång.
Jag var äkta vara. Ett album - mina låtar sålde inte.
De gav mig sina låtar att sjunga och jag sjöng dem. Jag gav upp.
Danny, du har ett sammanbrott.
Jag har brutit samman i 40 år. Det finns inget kvar att bryta.
Jag har misshandlat min kropp under större delen av 40 år.
Om jag ska hitta nån slags förlösning...
...så får jag inte ödsla mer tid.
Men varför i helvete New Jersey?
En chock i taget, Frank.
Hej, Jamie. Har du snackat med Nicky Ernst om bilturen?
- Inte än. - Du måste göra det.
- Middag sju? - Jag hoppar.
Du hoppar och jag hoppas, så ser vi vem som ger upp först.
- Ha en bra dag. - En stor dag för mig.
Jag ska möta nån för första gången. Hur ser jag ut?
Ärligt?
Om vår relation ska hålla så måste vi vara ärliga.
Ni ser lite löjlig ut.
Nej, jag är tjusig.
- Vi ses vid sju. - Nej.
Jamie, glöm inte bort Nicky. Han är en underbar kille.
Säg inget till nån.
- Nicky Ernst! - Varsågod.
Vad har du gjort med tjejen där inne? Oj! Hon snackar bara om dig.
- Du borde bjuda ut henne. - Jamie?
Men ge fan i Mary. Mary är min.
Fin gräsmatta!
Tack.
Hej!
Hej.
- Du får inte öppna för okända. - Vi har sett honom på tv.
Jag sa ju det. Jag sa ju det.
Du lyssnade inte, men jag försökte säga det.
Jag var osäker på vad som var lämpligt.
- Han är på jobbet. - Jag tog med bagels.
Ett, två, tre.
Imse vimse spindel klättra upp för trån
ner faller regnet och spolar spindeln bort
upp stiger solen torkar bort allt regn
och imse vimse spindel klättrar upp igen.
Vad fint. Du har en naturlig sångröst.
- Herregud! - Det ligger för dig.
- Hur hittade du oss? - Ja, vet du...
Jag spårade upp honom för åratal sen, men vågade aldrig besöka honom.
- Kan jag få en bagel, mamma? - Okej, jag ska bara...
Wow. På så många plan. Wow.
I vilken månad är du?
I sjätte månaden, ungefär.
- Pojke eller flicka? - En pojke.
- Pojke? Wow. - På så många plan.
- Jag måste ringa honom. - Javisst.
Jag har precis gått ut första klss.
Och min fröken heter mrs Williams. Hennes tant dog, så vi hade vikarie.
Han hade mustasch.
Hade hon mustasch? Jaha, det var en han. Okej.
- Varför är du på tv? - För att jag är sångare.
Är du en bra sångare?
Jag vet inte, inte precis.
- Det trodde jag inte heller. - Gjorde du inte? Varför inte det?
För när du var på tv sa pappa: "Stäng av, Samantha!"
Och mamma stängde av jättefort och mamma sa: "Tom...!"
Och pappa sa: "Nej!" Och det var det.
- Men jag tyckte du var jättebra. - Tyckte du att jag var bra?
Danny Collins dök upp hos oss. Han äter bagels i köket med Hope.
- Ska vi inte ta en liten paus? - Okej, vi bara färglägger.
Vad skulle jag göra?
Det gör jag, ja, det gör jag. Okej. Hej då, älskling.
- Han kommer hem. - Pappa kommer hem.
- Det borde bli... intressant. - Det här blir intressant.
Mamma, det är Yo Gabba Gabba!
Den orange aliengubben har ett öga mitt i ansiktet!
Hope, lugna ner dig.
Tack.
Hon verkar lite... energisk.
Eller gravt hyperaktiv. ADHD är grejen.
Inlärnings-och beteendeproblem.
Vi gör vårt bästa, men det är en kamp.
Varför är du här?
Jag bara...
Jag gör ändringar i mitt liv.
Det är väl lite för sent för det?
Kanske. Jag vet inte. Det hoppas jag inte.
Tom är den bästa man jag mött. Han är pålitlig, snäll, rolig.
Vi har haft ett gräl på tolv år. Vi har haft ett allvarligt gräl.
För några år sen fixade jag backstagepass till din konsert.
Jag tyckte att han i alla fall borde träffa dig efter alla dessa år.
Han höll inte med.
Han protesterade våldsamt.
- Så det här blir inte vackert? - Jag tror inte det, nej.
Så tror du att du kanske-
-kan smörja hjulen lite grann?
Mr Collins, mina föräldrar är döda. Hans mamma också.
Jag vill att våra barn lär känna sin sista mor-och farförälder-
- och jag vill att min man lär känna sin pappa.
Strax kommer min man in-
- och då är jag övertygad om att det är sista gången jag ser dig.
Och trots din stjärnstatus och vad jag vill för min familj-
-så ska jag inte försöka stoppa det.
Du har dig själv att skylla för det här. Fy skäms.
Det var bra.
Tack. Jag har övat sen du kom.
Det lät verkligen bra. Han gifte sig med rätt tjej.
Det gjorde han. Jag är helt suverän.
Ser du nu vad du gick miste om? Den perfekta svärdottern.
Pappa! Pappa!
Titta, det är farbrorn på tv! Farbrorn på tv som vi såg sjunga.
Och mamma sa "Wow!" och han hade med sig bagels.
Mamma ringde dig och...
- Vilken är din favoritblomma? - Ros.
För att lukta på den, andas in genom din...
Håll det inne så länge du har lust och släpp sen ut det i en stor...
...pust.
- Hej, gumman. - Hej, älskling.
Kan vi prata där ute lite?
Om jag har det så beklagar jag djupt att jag har gått miste om dig.
Tack för bagelsarna.
- Säg hej då till mr Collins. - Hej då, mr Collins.
Mr Collins, säg hej då till Hope.
Hej då till Hope.
Kom här.
Du är så lång.
Vad exakt vill du?
Är du sjuk? Var det därför du kom? Är du döende?
Nej, jag är inte sjuk.
- Du har all rätt att vara arg... - Nej, jag är inte arg.
Jag är lite förvirrad och skumt nog ointresserad.
Om du vill fråga nåt, fråga på. För det här är sista gången vi ses.
- Vad jobbar du med? - Jag är byggjobbare. Bostäder.
Inte mitt drömjobb, men fast jobb. Princeton stod inte precis i korten.
- Nåt mer? - Din mamma.
Hon dog i cancer för tio år sen. Aldrig gift. Du var "en vild grej"-
- när hon 23 år gammal blev full backstage efter din konsert.
- Nåt mer? - Du är tydligt arg.
Jag undrar hur jag ska förklara dig för min dotter.
Och jag ska jobba om 20 minuter. Är vi klara nu?
- Jag skickade checkar. - Jag rev dem.
Kul att ses, ha ett bra liv.
- Är du lycklig? - Om jag är lycklig?
Lever du ett lyckligt liv?
Jag hatar min chef. De jävla Mets knäcker mig varje år.
Men jag har historiens bästa fru-
- och en fantastisk dotter som jag skulle vilja göra mer för.
Men om du då sover bättre på nätterna - ja, jag är lycklig.
Och fan ta dig, ditt själviska kräk, jag är arg.
Mr Collins. Hur är det i kväll?
Kanonbra. Tackar som frågar.
Bra, det gläder mig att höra.
Jag undrar om ni kan hjälpa mig med en sak.
Låt höra.
När en känd musiker börjar supa i en hotellbar och man är hotellchef-
- finns det då regler för hur man hanterar det?
För vi har haft brist på fulla kända musiker här, så jag kan inte sånt.
Jag förstår.
Vet du, jag har haft en dålig dag.
- Det här är bara vatten. - Verkligen?
För att ni har druckit upp all sprit och så har isen smält.
Var inte taskig mot mig. Jag har haft en jättedålig dag.
Jag har också haft en dålig dag.
Får jag bjuda dig på en drink? Bay Breeze?
Vinspritzer? En frozen...
Josh, ge mig en tequila med is. Nåt añejo och en skvätt soda.
Ska bli, chefen.
Ni är inte den enda rockstjärnan på det här hotellet.
Så du har haft en dålig dag? Varför har du haft en dålig dag?
Jag jobbar med ett gäng snälla-
- men otroligt korkade 20-plussare som bara sommarjobbar här.
Nån sabbade datasystemet och det tog mig halva dan-
- att lägga in varenda bokning för hand.
Ni då?
Jag spårade upp min vuxne son som jag aldrig hade träffat förut.
Och jag träffade honom, hans fru, min sondotter.
Och sen sa han åt mig, och det verkligen på skarpen-
-att dra åt helvete och dö.
Jag fick lägga in alla bokningar för hand, bara så ni förstår det.
Får jag ställa en fråga?
Inte om varför jag träffade min son först i dag.
Fan. Det var min fråga.
Vi har förlorat vår svada. Den är borta.
- Jag såg er sjunga för fem år sen. - Gjorde du?
Ja, min man... exman. Han var ett stort fan och älskade det.
- Och du? - Jag beundrade er nit.
- Jävlar. - Vad? Nit är inte kasst.
Nit är inte bra.
"Nit är inte kasst, nit är inte bra." Vår svada är tillbaka.
Va? Vi borde turnera med det. Vi kan bli de nya Nichols & May.
May & Nichols. Jag vill stå överst på affischen.
Du är bra. Jag vill skåla för dig.
En skål.
Du måste komma lite närmare. Du ser hur jag jobbar.
Vad behöver din drink? En citron!
Sen skriver han: "Vad tycker du om det, Danny Collins?"
Skrev John Lennon "Vad tycker du om det, Danny Collins"?
Vet du, John, jag tycker-
- att du kanske skulle ha skickat brevet till mig.
Då kanske jag hade sluppit att leva ett förljuget liv i 40 år.
Förlåt, jag är lite yr. Jag brukar inte dricka så här mycket.
- Du har tömt baren. - Jag undrar om nån märker det.
Det var tjejen i receptionen som sabbade datorn.
Danny Collins här är vår gäst.
- Vad heter du? - Hiroshi.
Vad fint. Hiroshi.
Det här är min dotter. Hon är 18.
Säg det inte så.
Jag är klar.
Jag går igång på det!
Rick och jag skildes i fjol. De flesta föräldrar försöker vänta-
- tills barnen börjar på college. Vi gjorde tvärtom.
Vi gjorde det när det sabbade henne mest.
- Funkade det? - Ja, perfekt.
Hon är helt förstörd och hatar oss båda. Men gissa vad.
- Hon hatar honom mer. - Det är ju perfekt.
Min andra fru var en av stjärnorna i "Gilligan's Island".
- Ginger? - Nej.
- Mary-Ann? - Ja.
Vänta, det är helt galet. Var du gift med Mary-Ann?
- Herregud. Hurdan är hon? - Det minns jag inte.
"...förstör inte ens konst. Det kan man bara göra själv."
"Vad tycker du om det, Danny Collins?"
Helt overkligt. Jag hoppas att du har nåt att spela för mig-
- för om det bara var ett taffligt försök att få in mig i ditt rum...
- Jag har nåt att spela för dig. - Ska du spela?
Jag har inte skrivit nåt på länge och piano är inte mitt förstaspråk.
Pianot är min första kärlek, men inte mitt förstaspråk.
Du är nervös. Jag älskar det.
Så ha överseende med mig.
- Fortsätt. Fortsätt. - Jag har inte kommit längre.
Det var bara ett taffligt försök att få in dig i mitt rum.
Nej, nej, gå inte nu. Stanna. Jag är en gammal man-
- med tio whisky i kroppen. Vad skulle jag göra?
Chansen för att nåt oanständigt skulle hända är så jävla avlägsen.
- God natt, Danny. - God natt, Mary.
Den där låten är jättefin. Den är bara lite kort.
- För övrigt är den jättefin. - Tack.
Angående det vi pratade om förut... Du får inte ge upp.
- Jag håller med. Middag i morgon? - Inte det.
- Din son. - Ja, jag vet.
Men ge inte upp middagsdrömmen.
Middag... i kväll?
Hon ska äta middag med mig.
En sexårig flicka. Pengar är inget problem.
Min bas är hotellets businesscenter.
Han skulle skicka det till mig. Jag har inte fått det än.
- Det är till min sondotter. - Vad gör han?
Han bitchslappar businesscentret.
- Hej, Ray! - Steve, mr Collins.
Du kommer alltid att vara Ray för mig.
- Jävlar. - Svär inte.
- Vi vill inte ha din musik! - Vill ni inte ha min musik?
Tom sa till Hope att du är en musiker-
-som går runt och säljer musik.
Som flickscouternas kakor. Dem vill man inte ha ibland.
Så vi är inte oförskämda, för... Vi ska bara inte ha nåt.
Jag fattar. Kanske en lite väl invecklad förklaring för en sjuåring.
- Kanske. - Men jag fattar.
- Mamma, ser du den? - Jimmy!
- Hope... - Det är okej, han har henne.
- Är du ute och gör ärenden? - Ja, jag hade vägarna förbi.
- Skojar du med mig? - Nu är vi tre.
Har ni hört talas om New Compass-skolan på Manhattan?
Det är landets mest progressiva privatskola.
De har "en multimodal metod för att hjälpa barn"-
- "med inlärningssvårigheter, särskilt ADHD."
Jag drog i lite trådar. Och ni har en intervju om två timmar.
- Den har en dusch! - Du kan gå in, den funkar inte.
- Vi har kollat upp alla skolor. - Inte den här.
För ni har inte råd med den.
Steven, sköt dig själv!
Har vi en intervju om två timmar på New Compass-skolan?
Folk väntar i två år på intervjun. Ni har den om två timmar.
Ge mig bara en dag för att göra nåt bra för er, så försvinner jag sen.
Du kommer ändå till himlen, för du är så jävla tolerant-
- och jag hamnar ändå i helvetet, för man kan inte köpa frälsning.
Alla vinner på det. Nu gör vi det här, kom.
Ta med era vänner. Har ni vänner? Vi har gott om plats.
Det är inte två års väntetid till skolan.
- Det är sex års väntetid. - Vad menar du?
Jag tar Hope och du tar på dig en skjorta med knappar.
Hey, Hope. Kom hit, gumman.
Allting finns där bak! Jag älskar den och allt i den!
Den är nästan som ett hus! Och han kanske bor i den!
Säkert inte, men den är så häftig! Och jag kan inte sluta prata!
Jag pratade med honom på telefon.
Känner du dr Kurtz? Ibland har han en chatt på sin blogg.
- På sin vad? - Han har en blogg.
- Vad är en "block"? - En blogg.
- Otroligt att jag får träffa honom. - Bussen har allt!
- Är det här en skola? - Bloggen gör den inte rättvisa.
Förlåt att ni fick vänta. Jag är klädd som Jack LaLanne.
Mysplagg bara på helger. Jag är dr Kurtz.
Herrejäklar! Du är verkligen Danny Collins.
Det är jag. Och du är verkligen dr Kurtz.
Tom Donnelly. Min fru Samantha, min dotter Hope.
Mina ballar ligger i hennes väska.
- Du är inte alls som på telefon. - Det hoppas jag.
Du måste vara Hope.
- Jag heter Tom. - Då måste du vara Hope.
Hej. Samantha Donnelly. Jag följer dig på Twitter.
Vem är Hope då?
Det är jag! Jag är sju år! Jag är Hope!
Hejsan. Jag ska visa dig runt.
Du följer med. Du drog igång allt det här.
Mamma, pappa! Ni kommer inte tro det!
- Hope! - Hon klarar sig.
I ettan började vi se att hon hade problem.
Hon har privatlärare en gång i veckan och jag övar med henne, men...
Det har varit en hård kamp för oss.
De flesta skolor försöker anpassa barn som Hope.
Vi skräddarsyr ett program efter barnets behov.
Ett individuellt utbildningsprogram.
- Du har läst på. - Jag har det nerskrivet här.
Kom, så ska jag visa resten.
- Har du roligt? - Lite, ja. Jag är helt till mig.
Vi kör på halvfart på sommaren, men ni kan få en känsla av stället.
Är det till och med klass 5 eller till och med klass 8?
Grundskola till klass 8, sen placerar vi henne...
Vi bor i New Jersey. Vi kan inte köra ända hit.
Hon får en chaufför. Varje dag.
Till och från skolan. Varje dag, till och med college.
Ni kan få skriftligt på det.
En mer formell intervju krävs, men med tanke på-
- mr Collins generösa donation och Hopes meriter, så går det nog bra.
Diskutera det, men ni vill det här. Det kommer att förändra Hopes liv.
- Tack, doktorn. - Du är en bra farfar.
Tack så mycket för... Tack.
Nu när dagens utbildningsdel är slut så börjar vi med det roliga.
Vilket roliga? Nej, vi ska hem igen.
Nej, ni sa en dag. Minns du? Vi avtalade det. - Samantha?
- "Avtala" är fel ord. - Samantha, för guds skull.
Okej. Okej. Vi avtalade det. Vi gick med på en dag.
Och när jag kollar...
...så är dagen inte slut än.
Den är inte slut, pappa!
- Allt han säger... - Ge honom en dag.
Stanna här, jag tar henne.
Jag vill säga nåt-
- men jag är rädd att jag ska vara för snäll.
God natt, Samantha.
Tack.
- Jimmy, hjälper du henne? - Akta huvudet, gumman.
Tack så mycket, Jimmy.
Jimmy, ger du oss en minut?
Du är en löjlig man.
Jag har hela mitt liv försökt att bli den man som du inte är.
Jag är trött.
Du anar inte hur tröttsamt det har varit.
När jag träffade din mamma...
...var jag så drogad på gud vet vad.
Och när jag fick veta det...
...så försökte jag hjälpa till. Jag skickade pengar.
Hon vägrade att ta emot hjälp.
Men mitt liv var så extremt, så fullt av droger och kvinnor-
- och resor. Hela den där rockstjärneskiten.
Jag tänkte alltid, vem du än var, att du skulle få det bättre-
- med ett mer normalt liv med mer normala människor.
Jag vet inte varför jag lät det fortsätta så här länge.
Efter det du gjorde i dag drar vi ett streck över det gamla.
Men sen är det stopp.
- Jag vill vara en del av ditt liv. - Det är inte läge nu, okej?
- Varför är det inte läge nu? - Det är inte det.
- Vad är det? - Jag är sjuk.
Är du sjuk? Vad menar du?
Det är det mamma dog av.
Jag har det i blodet. Det är rätt illa.
Jävlar.
Skämtar du med mig?
Jag har precis träffat dig. Du måste fan skämta!
Förlåt. Det var så klart ingen bra reaktion.
- Förlåt. - Nej, det är okej.
Det är jag som ska säga förlåt. För du är ju Danny Collins.
Vem är jag att sabba ditt lyckliga slut?
Hur trodde du att den lilla filmen i ditt huvud skulle sluta?
Skulle du dyka upp ur tomma intet och fixa min dotter-
- och sen skulle vi hålla handen och gråta?
Rör mig fan inte!
Vill du ha en liten inblick i min normala värld, superstjärnan?
Jag har 200000 dollar i huslån, en gravid fru-
- och en ovanlig leukemi som säkert dödar mig.
- Välkommen hem, pappa. - Jag vet inte vad jag ska säga.
Säg ingenting. Du ska bara sticka.
Jag pratar med min fru innan hon börjar undra.
Vänta.
Vet hon inte?
Är du inte klok?
Det är inte bra.
Jag har en bra läkare i New York.
Han snackar om tre veckors strålning. Jag tappar inte håret.
Om en månad vet de om det tog.
Då kanske jag har en chans. Annars så går det fort.
Sam har haft en jobbig graviditet. Jag säger det när barnet har fötts.
Jag ska till Delaware på ett jobb. Det är vad hon vet.
Du behöver hjälp. Har du en vän?
Hon är min vän.
Då... Visst. Då är jag där.
- Det säger sig självt. - Var är du?
Där du behöver mig. Där är jag.
Nej, jag behöver inte dig. Det är inte det det handlar om.
Det är inte öppet för diskussion.
Du får hantera det.
För jag är jävlar i mig här för att stanna.
Hur gick det?
Du vet, det var... Du vet, ja.
Nej, jag förstår. Familjeband kan vara trassliga. Va?
Ja, det är sant. Det är helt sant i det här fallet.
Du träffar din son för första gången. Du trodde väl inte det var lätt?
Jag trodde det skulle vara jävligt mycket lättare.
Varenda fiber i mig vill gå in dit och supa mig asfull med dig.
Men... jag ska gå upp i stället.
- Det är bra, va? - Där står en flygel med ditt namn.
Bara om mitt namn är Steinway.
Vi har fått tillbaka vår svada.
Du är cool.
- Jag är inte cool. - Jo, det är du.
Jag är inte cool.
Jag har lyckats med det här förut, men de här veckorna blir ruggiga.
De flesta skräms lite av obehaget. Och det kommer att bli värre.
Är det här okej?
OS-sjukampare som läste på UCLA på basketstipendium.
Vem är Jackie Joyner-Kersee?
Hur fan kan du inte tycka om kyckling-nudelsoppa?
Jag tycker inte om nudlar. De får mig att tänka på maskar.
Surprise!
Min morbror åt en gång en mask när vi fiskade, på ren jävelskap.
När jag ser en nudel tänker jag på min feta morbror som käkar masken.
Titta. Du fick vara med i bilden.
- Jag fick vara med i bilden. - Bli inte kaxig.
Vilken slags morbror sabbar en unge och ger grabben nudelsoppafobi?
A, h-moll, ciss.
- Jag fattar inte. - Låt mig få lära dig.
Låt mig få lära dig, din grinige lille jävel.
Om tre veckor ser vi på provsvaren och beslutar då vad vi ska göra sen.
Vi får hoppas på det bästa.
- Tänk positivt, okej? - Tack, doktorn.
Kom in! Det är inte låst.
- Jag fick din lapp. - Ja. Och vad tycker du?
Bilder från mitt liv på väggen i korridoren
när jag går förbi minns jag alla åren.
Vad tycker du?
Du vet att jag inte vet nånting om musikteori?
- Du vill ändå höra min åsikt? - Självklart.
Jag gillade den bättre som den var. Med löven. Ja, löven och...
Jag med.
Jag ville få in dig i mitt rum igen. Får jag bjuda ut dig på middag nu?
Spela den på en konsert först.
- Du är en retsticka. - Nej då.
Du är en stor middagsfresterska. Jag har avslöjat dig!
Jag är i New Jersey andra gången på två månader. Jag gillar inte det.
Frank, jösses... Jag skulle ha ringt dig.
Förlåt, men du vet hur det är när jag jobbar.
- Jag har haft fullt upp. - Tydligen.
- Får jag...? - Visst.
Det här är Frank Grubman, min manager och min bäste vän.
- Mary är min nya flickvän. - Jaså?
Jag jobbar på det. Hon är en stor middagsfresterska.
- Det är jag inte alls. - Hon flyttar hela tiden på målet.
Mary, får jag prata med Danny i enrum?
Självklart. Ursäkta mig.
Ja, du har sagt tillräckligt.
- Okej, middag i kväll! - Du är löjlig.
- Hon är förtjusande. - Och i passande ålder. Små steg.
- Sätt dig. Vi måste prata. - Jag har så mycket att berätta...
Tyvärr har jag min managerhatt på mig just nu.
Okej. Vad är det?
Jag gick igenom ekonomin med Bill och du ligger inte exakt där du tror.
Okej. Var ligger jag?
Lite på plus när vi säljer tillgångar.
Vi skulle inte ha sålt dina förlagsrättigheter.
Fastighetspriserna rasar. Privatplanet, din livsstil.
Madoff-grejen som knäckte dig.
Du är inte bankrutt eller så.
Men du måste förstå hur allvarligt det är.
- Vad gör jag? - En av två saker.
Börja leva som en normal människa. Köp en Prius, flyg Continental.
Eller så börjar du turnera igen. Den sista turnén var din pension.
Vi hade bra procent, förmåner, merchandise...
Jag skriver, Frank. Det är bra.
Mary tycker det är jättebra.
Woodcliff Lake Hotel-chefen? Okej. Vilken enorm lättnad för mig.
- Fixa bara ett gig åt mig. - Ett gig?
Nåt litet, ingen stor arena. Nåt som Springsteen hade gjort.
- Som Springsteen hade gjort? - Ja, han dyker upp på små ställen.
Danny, Danny, Danny... Hör du vad du säger?
Materialet är bra. Ge det en chans. Och sen turnerar vi.
Och bonusen är...
...att jag inte funderar på självmord varje kväll.
Okej?
Okej.
Okej, jag ska berätta en sak. Är ni beredda?
Jag gör ett gig på en bar. På fredag kväll.
- Vad är ett "gig"? - När jag sjunger för människor.
- Jag vill höra dig sjunga. - Det vill jag mer än nåt annat.
Men vi måste kolla med mamma och pappa om det är okej.
- Är det på en bar? - Det är en lyxbetonad bar.
- Vad är en "lyxbetonad bar"? - De har cocktailmeny, kuvertavgift.
Lirar du på ställen med kuvertavgift?
Är stället stort nog så att du kan göra dina moves?
Inget stoppar mina moves.
En ny Danny Collins? Det kallas "Danny Collins".
Jag vill inte att det där börjar.
Nå? Det börjar halv åtta och slutar nio.
- Nio? - Det är inte för sent.
Är du säker på att din publik kan hålla sig vaken till nio?
Vi får varna klubben för en lokal proppfull med snarkande tanter.
- Jag ringer och varnar dem. - Vad snäll du är.
Tror du att vi får mamma och pappa att säga att det är okej?
Det är viktigt för mig och det hade hjälpt om jag hade dina kinder där.
- De här kinderna kommer. - Bra! Den kindiga munnen har talat.
Hör du det där? Han har hostat länge.
- När går du till doktorn? - Det är ett virus.
- Du har hostat sen du kom hem. - Är pappa världens envisaste man?
- Var inte så envis, pappa. - Jag mår bra, gumman.
Han går hellre runt som en zombie än får penicillin.
- Lyssna på mamma! - Ja, det var en bra idé.
- Envisa man. - Envisa man.
Jisses. Du ser ut som Lee Trevino.
Samantha tog med mig på shopping. Har du hört talas om Banana Republic?
En fantastisk affär.
Det är fullt hus. Bandet är där ute, klara.
Phil kan ta över pianot om du behöver hjälp med det nya.
Familjen sitter längst fram.
Jag höll en plats åt Mary hos dem.
- När man talar om trollen... - Bräck ett ben.
Säg bara vems.
- Han blir glad över att se dig. - Tack. Okej, vi ses där ute sen.
Herregud, tack för vip-biljetten. Jag sitter längst fram.
Jag ville se hur du mådde. Är du nervös?
Jag har gjort det miljontals gånger. Jag är aldrig nervös.
- Aldrig. - Aldrig?
- Men jag är nervös nu. - Nej, vad gulligt.
Det betyder väl att du till slut låter mig bjuda dig på middag?
Vi ser hur du lyckas först.
Lite mer press är precis vad jag behöver.
Det låter skumt, för jag har inte känt dig så länge-
-men jag är jättestolt över dig.
Det är skitskumt, Mary. Du är söt och skum - en tjej helt i min smak.
Ha det fantastiskt. Det kommer att gå jättebra.
Tack. Jag älskar dig, Mary!
Det är ett showbizuttryck. Det betyder att jag typ gillar dig.
Är du kvar?
Du är jättefin.
Du är också jättefin.
Åh, herregud...!
Hej, farfar!
Min farfar!
Tack. Tack igen.
Tack för tredje gången.
Min sondotter, mina damer och herrar.
"Baby Doll"!
Spela "Baby Doll"!
Spela "Baby Doll", Danny!
Phil.
Hej, allihop. Jag bara jobbar på en liten grej.
Men jag vet vad ni kom hit för.
Jag tror att ni kan den här.
Danny!
Sophie.
- Vad gör ni här? - Vi måste stötta vår välgörare.
Vi flög på ditt kort. Hoppas det var okej.
- Vad har du på dig? - Vad menar du?
Vad då, menar? Jag vill smaka.
Jag har allt, baby. Jag har allt.
Här har du, Danny.
Det är bra.
Jag kickade poolkillen och trädgårds- mästaren. Han såg så konstigt på mig.
Farfar!
- Kom här. Gå till mamma. - Vad gör du? Vad gör du?
- Jag gjorde inget. Jag visste inte... - Hej, Samantha.
Det här är min vän Sophie och hennes vän "Småpul".
Vad händer? Varför den minen?
Fortsätt döma mig, Tom.
Döm mig bara så mycket du vill. Det är okej, det är det du kan.
Och när du är klar med att vara så jävla perfekt-
- och hederlig, prata med din fru om vad du gjorde i Delaware.
Vad menar han med det? Tom?
Jag berättar när vi kommer hem.
- Håll dig borta från min familj. - Tom. Nu går vi.
Hej då, Hope.
Kom, nu sticker vi.
Vem är du?
- Ursäkta. Jag jobbar på hotellet. - Vad bra.
Vi behöver fler handdukar. Kan du fixa det? Och öl.
Jag hämtar handdukar och öl.
Mary? Vänta, vänta, vänta.
Vad hände i går kväll?
Det var inte rätt. Det var inte rätt tillfälle.
Vad menar du? Du hade slitit så och hela din familj var där.
Jag kunde bara inte. Jag tappade modet.
Du tappade din middag också.
Du skulle ha spelat låten. Du skulle ha spelat den jävla låten.
- Sköt om dig, Jamie. - Ni med, mr Collins.
Var snäll mot Nicky. Bra kille. Du har ett vackert ansikte.
Ert är inte heller så dumt, mr Collins.
Nämen. Nu börjar vi få svada.
Bara så du vet...
Mary-Ann i "Gilligan's Island"... Hennes riktiga namn var Dawn Wells.
Hon var Miss Nevada innan hon blev känd-
- och hon kan jävlar i mig inte mäta sig med dig.
Nicky...
- Det var ett stort nöje. - Nöjet var bara mitt.
Jag kommer att sakna dig.
Mina 100-dollarssedlar är slut.
Det är lugnt.
Vi gör så här...
Jag känner mig generös i dag.
Lägg av.
Så fort du slutar uppskatta den här maskinen-
-så ger du den till nån annan. Okej?
Okej.
Varsågod.
- Gud välsigne dig, Danny Collins. - Dig med.
Vad kostar försäkringen? Nej, fan, jag bryr mig inte.
Akta huvudet!
Okej, Danny. Jag vill inte att mina sista ord till dig ska vara elaka-
- men jag vill inte säga nåt snällt. Så, mr Collins...
Å Woodcliff Lake Hiltons vägnar tackar vi er för er vistelse här-
- och hoppas att ni väljer Hilton vart än era resor för er.
Jag tar en taxi.
- Jag ser det. - Jag gav Nicky min Mercedes.
Gav du din Mercedes till Nicky? Du är fan inte klok.
Jag har hört det.
Men jag har råd. Frank ringde. Vi ska på turné.
Jag behöver pengarna. Jag har en familj nu.
De hatar mig som pesten, men jag har hört att familjer gör det.
Just det, jag har lärt dig väl.
Jag ska spela mina nya låtar. Vissa av dem.
- Vi får se hur det går. - Jag vet hur det går.
- Ja, de kastar tomater på mig. - Ja, och lökar.
Vet du, jag är här om några månader. Här i trakten.
Vi spelar på Garden. Kom och se showen.
Vi kan äta middag efteråt.
Vet du vad jag gillar med dig? Du ger aldrig upp.
Vissa middagar är värda att kämpa för.
Jag lämnade nåt i rummet till dig.
Ja, du lämnade väl en salig röra.
Ja, du vet - rockstjärnor...
I ett annat liv?
Man vet aldrig.
Vad tycker du om det, Mary Sinclair?
Hej. Jag tror inte att vi har hälsat. Jag är Mary, hotellchef här.
- Du måste vara "Småpul". - Jag heter Judd.
Judd, ja. Okej, jättebra... Checka ut före klockan tolv.
Skickade han hit dig för att kolla mig?
Hotellet ville bli av med flygeln, så jag tänkte att du ville ha den.
Jag vill inte ha hans flygel.
Den tog sex timmar att få ut och jag känner inga andra här, så bit ihop.
Flygeln kostar 30000 dollar, Tom. Sälj den, jag skiter i vilket.
Hur är det med hälsan?
Det får jag veta om några dar.
I din ålder...
När jag var över 30 började jag supa.
En lång rad alkisar i min släkt. Alla med samma kassa ursäkter.
Försiktigt, mina herrar! Det där är en Steinway.
Vi var på turné i Bay Area. Jag somnade vid ratten.
Dödade nästan mig själv och andra. Danny fick ut mig mot borgen.
Kl. 5 på morgonen kom han till polisstationen-
-fullständigt plakat.
Han körde mig i sex timmar till ett rehabställe i Hollywood-
- och idioten var fullare än jag var kvällen innan.
Han besökte mig varje lördag tills jag var nykter.
Varje vecka i 37 år har jag fått fyra lådor flaskvatten skickade till mig-
-var jag än är i världen.
Alltid med samma lapp:
"Drick så många du vill. Jag bjuder. Danny."
Din pappa är den bästa vän som jag nånsin har haft.
Han räddade mitt liv och hjälpte mig bli spiknykter-
-och var aspackad när han gjorde det.
Jag förstår tyvärr inte poängen.
Poängen, min gosse, är att han har ett gott hjärta.
Han har det bara i röven för ofta.
Vad du gör av det är upp till dig.
Mitt vatten fortsätter komma oavsett vad.
Nu flyttar vi åbäket så att jag kan dra åt helvete från New Jersey.
Träffar jag er i Pittsburgh?
Ja, Frank arrangerar de andra evenemangen.
Okej, vi hörs snart igen.
Ha så kul hos doktorn.
Din favoritblomma?
Ros.
För att lukta på den, andas in genom din...
Håll det inne så länge du har lust och släpp ut det med en stor...
Hej. Tom Donnelly till dr Silverman.
Sätt er, mr Donnelly.
Är hon förbannad?
Nej, hon är själaglad. Tackar som frågar.
- Det var en hemsk kväll för mig. - Tro mig, kvällen var värre för mig.
Så hon kommer inte alls?
Hon kan knappt röra sig längre. Doktorn har beordrat sängläge.
Vad beskedet än är så vill jag att hon hör det av mig, inte en läkare.
Mr Donnelly?
Om det är dåliga nyheter...
Lyssna på mig.
Om det är dåliga nyheter så ska Samantha, Hope och barnet...
De blir väl omhändertagna, Tom. Tänk inte ens på det.
Okej, bra. Tack.
Jag är inte redo att lämna dem.
Jag är inte redo.
Vet du, Tom, jag har tänkt.
Jag har lagt märke till nåt väldigt intressant.
Varje gång doktorn kommer in hit-
- så kallar han dig antingen mr Donnelly eller Tom.
Har du märkt det? Alltid nåt av de två.
När han kallar dig mr Donnelly så är det aldrig goda nyheter.
Då sprutar han in nåt i dig som får dig att spy-
-eller så gillar han inte värdena.
Men när han kallar dig Tom så är det alltid goda nyheter.
Som när han gillade antalet vita blodkroppar. Minns du det?
Då kallade han dig Tom. Det står här, jag har antecknat.
Det är alltid nåt bra när han kallar dig Tom.
Så det är det vi vill just nu.
Vi vill att han ska komma in hit-
-och kalla dig Tom.
Det är det enda vi vill. Förstår du?
Så låt oss fokusera... på det.
- Okej? - Okej.
Allt kommer att bli bra, min son. Det kommer att bli bra.
Lovar du?
Har jag nånsin svikit dig förut?
- Du är en löjlig man. Vet du det? - Jag vet. Folk har sagt det.
Han kommer in hit-
-och han kallar dig Tom.
Och allt kommer att bli bra.
Allt kommer att bli bra.
Okej, Tom, så här ligger det till...
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2015.
Jag gjorde en intervju för tidningen ZigZag 1971.
Efter att jag hade släppt mitt första album.
Intervjuaren frågade mig om jag trodde...
...att om jag blev rikare än jag vågade drömma om-
- om det skulle påverka mitt låtskrivande.
Och jag sa att det skulle det.
John tog av nån anledning illa upp och skrev ett brev till mig.
Sångare får brev från John Lennon efter 34 år
John Lennon-brev kommer fram 40 år senare.
Brevet var mycket vänligt.
Och han avslutade med: "Vad tycker du om det?"
Han hade skrivit sitt telefonnummer i Ascot, så om jag hade fått brevet-
- så hade jag ringt honom. Det är det frustrerande.
Ansvarig utgivare: Pia Grünler