ДЖОУЗЕФ КОТЪН, АЛИДА ВАЛИ, ОРЪСН УЕЛС, ТРЕВЪР ХАУЪРД
ТРЕТИЯТ ЧОВЕК
Сценарий ГРЕАМ ГРИЙН
Оператор РОБЪРТ КРАСКЪР
Музика АНТОН КРАС
Продуцент и режисьор КАРОЛ РИЙД
Виена
Преди войната изобщо не познавах Виена и нейният чар.
Константинопол ми допадаше повече.
За първи път се озовах във Виена, когато бушуваше "черната борса".
Човек можеше да намери всичко, което си пожелаеше,
стига да имаше парите.
Аматьорите не оценяваха това, но имаше хора, които разбираха.
Градът беше разделен на 4 части:
Американска, английска, руска и френска.
Центърът на града се охраняваше от интернационална полиция.
В нея участваха и четирите държави. Чудесно!
Наоколо се говореха всякакви езици и само тук-там немски.
Хората живееха скромно.
Виена не изглеждаше по-различно от останалите разрушени градове.
Исках да ви разкажа за Холи Мартинс, който беше дошъл при приятеля си.
Той се казваше Хари Лайм.
Мартинс беше фалирал и Лайм му предложи работа.
И ето, че той пристигна. Щастлив, но без пари.
Паспортът ви, моля.
Цел на посещението? - Приятел ми предложи работа.
Къде ще живеете? - При него.
Името му? - Хари Лайм.
Странно, че още го няма.
Говорите ли английски? - Малко...
Тръгнаха преди 10 минути. - Кой?
Неговите приятели и... ковчегът.
Бихте ли ми казали кого... - Хари Лайм.
Кой е този?
Към града ли сте? С кола съм.
Благодаря.
Казвам се Калъуей. - Мартинс.
Приятел на Лайм? - Да.
Отдавна ли сте тук? - Не.
Сигурно сте шокиран. Имате нужда от едно питие.
Ще почерпите ли?
Никой не познаваше Хари по-добре от мен.
Откога го познавате? - От училище.
Бяхме неразделни.
Кога го видяхте за последно? - През септември 39-та.
Колко често се виждахте? - От време на време.
Беше най-добрият ми приятел. - Звучи като евтин роман.
Аз пиша евтини романи. - Как казахте, че се казвате?
Холи Мартинс. - Не се сещам.
Не сте ли чували за "Самотния ездач от Санта Фе"?
Не бих казал. - "Тайната на черната маска"?
Хари знаеше, че съм фалирал. Плати ми дори пътуването.
Колко жалко... - Кое?
Да умре по този начин. - Според мен, извади късмет.
Тоест?
Беше най-безскрупулния черноборсаджия в града.
Вие сте полицай, нали? - Хайде, пийнете още едно.
Не и с полицай.
Защо? - Обиждате мъртвия ми приятел.
Само защото е търгувал с бензин или нещо друго.
И полицаите го правят.
Не е било с бензин. - Добре де, не е било с бензин.
Тогава е било с гуми или захарин.
По-добре се заемете с истинските убийци.
Това, което е направил приятеля ви, е повече от убийство.
Всичко е наред Пейн, той е само един писател.
Отведи г-н Холи Мартин в хотела му.
Вие ли сте написал "Самотния ездач от Санта Фе"?
Г-н Калахан. - Калъуей, англичанин съм.
Случаят не е приключил.
Искате да откриете убиеца, като в романите си?
Когато свърша с вас, ще трябва да напуснете Виена.
Ето ви малко пари, но не ги пропивайте в бара на хотела.
Утре ще ви кача на самолета.
Внимавайте, млади човече. Имате ли нов роман?
Закарай го в хотела и го дръж да не пада.
Не се притеснявайте, хотелът е на военните.
Радвам се да се запознаем. Чел съм всичките ви книги.
Обичам историите за Дивия Запад. Романите ви не са натоварващи.
Майор Калъуей помоли да настаните този господин.
Паспортът ви, моля. - Не мога да те запознавам с всеки.
Попълнете това.
Г-н Кребин, това е Холи Мартинс. Писателят. Ще ви бъде интересно.
Никога не съм чувал за него. - Той е много добър, сър.
Писател, значи? Мартинс?
Името ми е Кребин, от КПО. - Нима?
Културно-превъзпитателен отдел. Пропагандата е много важно нещо.
Всяка седмица правим представления. Миналата беше "Хамлет", а преди...
Какво беше? Да, индуски танци.
Сега можем да представим един американски писател.
В сряда ще има дискусия за съвременната литература.
Трябва да участвате. - Хората не ме познават.
Романите ви са популярни, нали? - Много популярни.
Дълго ли ще останете? - Докато ми стигнат парите.
За нас ще бъде чест, ако присъствате като гост.
Наистина? - Защо не останете?
Зъб ли ви боли? - Номер 8, г-н Мартинс.
Познавам добър зъболекар. - Не, удариха ме.
Трябва да съобщим. Крадец ли беше? - Войник, исках да у даря майора.
Шегувате се.
Познавахте ли Хари Лайм? - По име.
Той ме покани, но е мъртъв. - Каква беда.
Така ли казвате тук? "Каква беда"?
Г-н Мартинс? Търсят ви.
Барон Куртс. - Сигурно е грешка.
Бях приятел на Хари Лайм. - Трябва да се видим. Елате тук.
Австрийците нямат право да влизат във вашия хотел.
Да се срещнем в кафе "Моцарт". Съвсем близо е.
Как ще ви позная? - Ще нося ваша книга. Хари ми я даде.
Идвам веднага.
Държите ли да изнеса лекция? - Разбира се.
Чел ли сте "Самотния ездач"? - За съжаление, не.
Там един мъж убива шерифа, защото е предал приятеля му.
Звучи интересно.
Така ще постъпя и с вашия майор Калахан.
Звучи антибританско.
Барон Куртс? - Г-н Мартинс?
Приятно ми е. Да седнем тук.
Какво желаете? Чай? Кафе? - Кафе.
Умеете да поддържате напрежението. Имам предвид книгата.
Хареса ли ви? - Прочетох я на един дъх.
Бил сте приятел на Хари? - Най-добрият. След вас.
Полицията твърди, че бил забъркан с черната борса.
Всеки във Виена се занимава с това. Всички продаваме разни неща.
Аз правя неща, за които преди войната дори не съм помислял.
Веднъж дори продавах гуми на черната борса.
Какво ли би си помислил баща ми? - Полицията има предвид нещо друго.
Странни идеи имат понякога.
На тях им е все тая. - Възможно е, но не ми се вярва.
Ще ми помогнете ли? - С най-голямо удоволствие,
но австрийците трябва да стоят настрана от полицията.
Боя се, че няма да съм ви от полза. Освен със съвет, разбира се.
Съвет.
Излязохме от неговата къща и тръгнахме натам.
Един приятел отсреща го извика.
Хари тръгна да пресича, а колата дойде от там.
Случи се някъде тук.
Тук?
Аз и този приятел го вдигнахме и го занесохме там.
Беше ужасно.
Сложихме го да легне ето тук.
Тук издъхна.
Спомена ви преди да умре. - Какво каза?
Не си спомням точно, Холи. Мога да ви наричам така, нали?
Искаше да се погрижа за вас, да ви върна вкъщи невредим.
Той каза, че Хари е умрял на място.
Имал е предвид, че е умрял преди да дойде линейката.
Били сте само вие и... - Един румънец. Попеску.
Искам да говоря с него. - Той напусна Виена.
Извинете.
Добре ли познавахте г-н Лайм? - Да.
Сигурно се сещате... - Да, помня ви.
Кой посещаваше господин Лайм?
Не разбрах. - Кой е идвал при него?
Много хора. Вие сте били тук, Попеску...
Невъзможно е да помня всичките.
Търсят те по телефона. - Извинете.
Кой беше до вас на погребението? - Лекарят му, д-р Винкел.
Имаше и едно момиче.
Момиче от градския театър. Нали познавате Хари.
Не бих разговарял с нея, само ще я разстроите повече.
Не мисля. Може би тя ще ми помогне.
Какво целите с това?
Може да откриете нещо, което да опетни паметта му.
Дайте ми адреса си. - Живея в руския квартал.
но вечер съм в клуб "Казанова". Човек работи, каквото намери.
Как се казва момичето? - Не мисля, че съм го чувал.
Но сте чували за театъра. -"Йозефщад".
Няма да е от полза на Хари. По-добре помислете за себе си.
Аз съм добре.
Радвам се, че се запознахме. Майстор на напрежението!
И корицата дори го издава.
Номер 8, моля. - Майор Калъуей ви е купил билет.
Няма да ми трябва.Но имам нужда от билет за театър "Йозефщад"
Трябва да ви закарам до летището жив или мъртъв.
Не разбрахте ли, че съм гост на господин Кребин за "НКБМТ"?
Бях приятел на Хари Лайм.
По-късно.
Госпожице Шмит? - Влезте.
Седнете. - Благодаря. Хубаво представление.
Бяхте чудесна.
Говорите ли немски? - Не, но схванах сюжета.
Може би Хари ви е говорил за мен? Казвам се Холи Мартинс.
Не говореше за приятелите си. Чай? Хвърлиха го на сцената.
Англичаните го правят, вместо цветя.
Ето и американски букет. Искате ли? - Предпочитам чай.
Трябва да го продам. Има и ядки.
Добре ли го познавахте? - Да.
Искам да поговорим за това. - Няма нищо за казване.
Видях ви на погребението. - Съжалявам, не съм физиономистка.
Обичахте ли го? - Не знам и едва ще разбера.
Знам само, че ми се иска и аз да бях мъртва.
Още чай? - Не, благодаря.
Искате ли цигара? - Да, с удоволствие.
Говорих с един приятел на Хари. Барон Куртс.
Познавате ли го? - Не.
Има малко куче. - А, да.
Бяха ли приятели с Хари? - Даде ми пари след погребението.
Хари му ги дал преди да умре.
Сетил се е и за мен, точно преди да умре. Странно, не мислите ли?
Доктор Винкел ми каза същото. - Кой е той?
Лекарят на Хари. Минавал оттам, когато се случило.
Неговият лекар? - Да.
Бяхте ли на процеса? - Да, оправдаха шофьора.
Дори Хари казваше, че е внимателен. - Бил е шофьор на Хари?
Не разбирам...
Всички са били там. Куртс, румънеца Попеску...
Прегазва го шофьорът му, лекарят му случайно минава оттам.
Никакви чужди хора.
Знам. Дълго се чудех дали наистина е било злополука.
Каква значение има? Вече е мъртъв. - Но ако не е било...
Трябва да загасим лампата.
И портиерът е бил там. - Не знаех.
Познавате ли портиера? - Да.
Стана точно там.
Видяхте ли ги? - Не видях, но чух спирачките.
Изтичах до прозореца, и видях как го пренасят до Йозеф.
До паметника на император Йозеф. - Защо не са го внесли в къщата?
В съзнание ли беше?
Беше ли жив все още?
Не е възможно с тази глава. Така както изглеждаше.
Казаха ми, че не е умрял веднага.
Имам предвид...
Вече беше умрял. - Но това е нелепо.
Как е могъл да говори за мен и тази дама, ако е бил мъртъв?
Защо не дадохте показания? - Не се бъркам в подобни ситуации.
В какви ситуации?
Не съм единствения, които не е дал показания.
Кой друг? - Носеха го трима души.
Куртс, румънеца и... - Имаше още един мъж.
Докторът ли? - Не, той дойде по-късно.
След като вече беше до паметника. - Как изглеждаше мъжа?
Не беше издокаран. Беше... обикновен.
Може да е бил случаен минувач.
Случаен?
Кой беше? - Не знам, не отговори.
Казаха ми, че са били само двама. Трябва да отидете в полицията.
В полицията? Защо? Няма смисъл. Беше злополука.
Откъде знаете? Видели сте трима мъже да носят един убит.
Трябваше да послушам майка си. Каза, че ще създавате неприятности.
Тогава аз ще отида в полицията.
Нищо не знам. Нищо не чух и не видях.
Това не ме засяга. - А би трябвало.
Г-це Шмит, харесвам ви, но повече не ми водете подобни господа.
По-добре не се месете.
Ако открия нещо, може ли да поговорим пак?
Защо не напуснете града?
Какво има?
За какво говори тя? - Полицаи обискират стаята ми.
Какво става тук? - Ето ви пак, Мартинс.
Този път с жена.
Г-це Шмит, може ли документите? - Аз не бих му ги дал.
Родена сте в Грац. Родителите ви са австрийци.
Добра работа. - Колко платихте за това?
Ще се наложи да задържа паспорта. - Но тя има нужда от документи!
Дайте й квитанция. За писмата също. - Елате.
Изобщо не ви интересува, че Хари Лайм е бил убит.
Дори не разпитвате свидетелите.
Трябва ли да ги взимате? - Ще ги получите обратно.
Лични писма са.
Не се безпокойте, ще се отнесем професионално.
Имало е и трети човек. Явно не знаете за него.
Безразлично ми е по какъв начин ще умре един гангстер.
Важното е, че е мъртъв. Съжалявам.
Много умно, Калахан. - Калъуей.
Трябват ли ви писмата? - Боя се, че да.
На Хари са. - Именно.
Те нямат стойност за вас. Това са само... любовни писма.
След проверката ще ги получите обратно.
В тях няма нищо. Хари не е нарушил закона.
Освен едно изключение.
Какво? - Държите го в ръцете си.
Свършихте ли? - Да.
Трябва да дойдете с нас. - Нямате право.
Приберете се и не се месете. Вземете следващия самолет.
След като разбера истината. - Истината е, че е мъртъв.
Ще включа това в книгата си. Няма лесно да се отървете от мен.
Това е квитанцията ви. - Не ми трябва.
Ще ви я запазя.
Документите ви наред ли са?
Фалшиви са.
Защо? - Заради руснаците. Чехкиня съм.
Вандали! Къде носите това?
Не може да обърнете всичко нагоре с краката!
Това не е таверна, а спалнята на една дама.
Обяснете на тези хора, за да го разберат.
Дайте й няколко цигари.
Цигара?
Благодаря, г-н Холи. Вие сте единствения порядъчен човек тук.
Г-це Шмит, готова ли сте?
Ще разнищя тези измислици за Хари.
Всичко ще е наред.
Понякога ми казваше, че много се смея.
Как се казваше лекаря на Хари? - Винкел.
За какво ви е лекар? - Натъртване на челюстта.
Вие сте американец. Така ли е и във вашата страна?
Държат се като престъпници.
По друг начин си представях свободата.
Ще слезем долу.
Вие оставате тук.
Доктор Уинкъл в къщи ли е? Не говоря немски.
Моля ви, предайте му, че съм приятел на Хари Лайм.
Пуснете го да влезе.
Д-р Уинкъл? - Винкел.
Извинете ме. Тук е истински музей.
Ваше ли е? - Да.
Бихте ли говорили по същество? Имам гости.
Приятели сме на Хари Лайм. - Аз бях само негов лекар.
Искам да разбера истината. - Истината?
Знам само, че умря при злополука. Когато отидох, вече беше мъртъв.
Кой беше при него? - Двама негови приятели.
Сигурен ли сте? Двама? - Напълно.
Възможно ли е да е бил в съзнание?
Чух че е бил, за кратко, докато са го пренасяли.
Боляло ли го е? - Не е задължително.
Бил ли е в състояние в този момент да прави планове?
Да дава инструкции, преди да умре. - Не знам, не съм бил там.
Това, което ме касаеше, беше причината за смъртта.
Имате ли някакви съмнения?
Възможно ли е това да не е било нещастен случай?
Възможно ли е да го е бутнал някой, д-р Уинкъл?
Винкел. Не мога да ви отговоря.
Раните по главата и тялото не могат да го покажат.
Майоре, може ли за момент? - Разбира се, какво има?
Фалшификатът е добър. Случаят ни заинтригува.
Арестувахте ли момичето? - Не, все още.
Задръжте паспорта при вас, докато проучим въпроса.
Разбира се. - Благодаря.
Моля, седнете. Ще ви върнем писмата.
А паспорта? - Той още ни трябва.
Какви са намеренията му? - Знаете колкото и аз.
Имали сте връзка с Лайм, нали?
Обичахме се, ако това имате предвид.
Познавате ли този човек? - Не съм го виждала.
Йозеф Харбин? Работи във военната болница.
Глупаво е да ме лъжете. Мога да ви помогна.
Не ви лъжа. Допускате грешка относно Хари.
В едно от писмата, той пише да потърсите приятеля му Йозеф.
Дал ви е номера на клуб "Казанова", където се срещат приятелите му.
Не беше нещо важно. - Какво му съобщихте?
Да отиде в дома на Хари. - Оттогава Харбин е изчезнал.
Трябва да го открием. Можете да ни помогнете.
Каквото и да кажа, вие ще го разберете погрешно.
Вашият американец още ви чака. Той само ще ви навреди.
Ще ви повикаме, когато ни потрябвате.
Г-н Мартинс, търсих ви в хотела.
Лекцията ви е утре. - Каква е темата?
Модерните романи. Наблегнете на "криза във вярата".
Какво е това? - Нали сте модерен писател?
Шегувам се, лека нощ. Ще ви се обадя за часа.
Шери? - Уиски.
Две уискита.
Колко?
Взимат само шилинги. - Колко каза той?
Добър вечер, г-це Шмит. Вече знаете моята тайна.
Човек трябва да преживява.
Как върви разследването ви? Засрамихте ли полицията?
Още не. - Ще успеете.
Д-р Винкел каза, че сте го търсили.
Помогна ли ви? - Съвсем малко.
Г-н Попеску е тук. - Румънецът?
Човекът, който е бил там. - Нали беше заминал?
Вече се е върнал. - Бих искал да се запозная с него.
Ще го доведа. - Не ви ли е достатъчно?
Портиерът говореше за трима, двама от които са тук.
Кого търсите пак? - У спокойте се, моля ви.
Досадници.
Г-н Попеску, г-н Мартинс.
Приятелите на Хари са и мои приятели.
Добър вечер. Помните ли ме?
Помагах на Хари с вашите документи.
Такива неща не се разказват, но понякога правя изключение.
Човечността е задължение.
Цигара, г-це Шмит? - Благодаря.
Разбрах, че с Хари сте... - Две двойни уискита.
Беше ужасно. Исках да пресека и да отида до Хари.
Той и Байрон вървяха по тротоара.
Ако не бях тръгнал към него, нямаше да се случи.
Чувствам се виновен за случилото се.
Той ме видя и тръгна към мен.
Колата... Беше ужасно, г-н Мартинс.
Не бях виждал подобно нещо.
Има нещо странно в цялата история. Нещо не е наред.
Разбира се, че не е. Лед за г-н Мартинс.
И вие ли мислите така?
Нелепо е мъж като Хари, да загине в злополука.
Това ли е всичко? - А какво друго?
Кой е бил третия човек?
Не трябваше да пия това, с моя стомах.
За какъв човек говорите? - Третият, който ви е помагал.
Откъде ви хрумна? Вижте полицейския доклад.
Бяхме само двама. Аз и Байрон. И кой ви каза това?
Портиерът. Чистил е прозорците през това време.
Видял ли е злополуката? - Не, но е видял трима души.
Защо не е казал на полицията? - Не е искал да се забърква.
Тези австрийци няма да се научат. Негов дълг е да го каже.
Въпреки че в случая греши. Какво ви каза още?
Че Хари е бил мъртъв, когато сте го пренасяли.
Може би знае още. Някой лъже. - Не е задължително.
Полицията смята, че се е забъркал в тъмни сделки.
Изключено. Винаги беше коректен. - Куртс смята, че е възможно.
Байрон никога не е познавал човешката природа.
Може би грешите. Познавате ли мъж на име Харбин?
Много мило момиче, но трябваше да се пази във Виена.
Всеки трябва да внимава, в град като този.
Ще ни чака на моста.
Явно е важно за вас. - Така е.
Не съм лош човек. Искам да ви кажа нещо.
Как е могла колата... - Елате довечера, жена ми я няма.
Ще дойда, но... - Довечера.
Мога ли да вляза?
Ще говоря с портиера. - Всичко отначало?
Няма да успея сам. Заета ли сте? - Уча поредната роля.
Да ви изпитам ли? - На немски?
Ще опитам. Комедия или трагедия? - Не играя в трагедии.
Кое...? - Само подчертаното.
Какво беше това?
Я да видя. Не, бъркате репликата.
Не, не става.
Лош ден? - По това време, винаги е зле.
Той идваше към шест.
Винаги съм се страхувала да остана сама.
Но така не съм се чувствала никога.
Говорете. Разкажете ми за него. - Какво?
Кога го видяхте за последно? Как се забавлявахте?
Нищо особено, пиехме много. Веднъж реши да ми открадне гаджето.
Къде е тя сега? - Беше много отдавна.
Разкажете ми повече. - Трудно е. Познавахте Хари.
Непрекъснато се държеше така, сякаш всичко беше забавно.
У мен ли беше като малък? - Винаги даваше страхотни идеи.
Как да избягаме от изпит, как да препишем.
Как да заобиколим някои неща. - Той ми уреди документи.
Руснаците искаха да прогонят от Австрия чужденците като мен.
Знаеше как да намери паспорт.
На 1 ми показа трика с трите карти. Бързо порасна.
Той никога не порасна. Промени се света около него.
Този свят го уби.
Ще се влюбите отново. - Не искам. Никога вече.
Да пийнем по нещо? - Защо го казвате?
Добра идея е. - И той така казваше.
Не съм го научил от него. - Време е да вървим при портиера.
Не искате ли да си поговорим? Нали не ви се говореше с портиера.
Това засяга и двама ни, Хари. - Холи.
Извинете.
Знаете ли, трябва да си намерите приятелка.
Не знаеше английски, говореше предимно немски...
Вижте. - Това е къщата на Хари.
Да се махаме. - Какво има?
Не искам още неприятности. - Чакайте тук.
Какво става?
Не разбирам. - Портиерът... Мъртъв е.
Татко! - Да, Хензел?
Той беше! - Той?
Видях го. Той е убиеца.
Кажете, имали ли сте пререкания с портиера?
Не разбирам.
Той беше!
Какво има? - Портиерът е бил убит.
Той се скарал с портиера. - Вероятно той е убиеца.
Мислят, че сте го убили вие.
Ей, ти! Стой!
Опитайте се да се измъкнете. - Какво смятате да правите?
Ако знаех... - Отидете при майор Калъуей.
Г-н Мартинс спомена ли такси? - Не.
Свържете ме с майор Калахан. Побързайте, моля ви.
Знаете ли номера? - Не.
Мога ли да взема кола? - Разбира се, шофьорът вече чака.
Забравете за обаждането.
Закарайте ме до поли...
Още не съм ви казал накъде да карате!
Шофьор!
Намалете!
Искате да ме убиете ли?
Ето ви и вас. Помислих, че ви се е случило нещо.
Боях се, че не сте получили съобщението ми.
Портиерите не са много надеждни.
Това ще е една прекрасна среща.
Публиката е много интересна. Палтото ви, моля.
Какво посрещане! Елате, г-н Мартинс.
Всички са щастливи щом краят е щастлив.
Вземи това. Седнете, г-н Мартинс.
Искам да ви представя един писател. Холи Мартинс, от Америка.
Докарай колата. Вземи още няколко души. И не се бави.
Това е всичко, което исках да кажа. - Разбира се.
Вярвате ли в потока на съзнанието?
Потокът на...
Кой автор ви оказа влияние? - Грей.
Грей, кой? - Г-н Мартинс се шегува.
Всички знаем, че Зейн Грей пише класически каубойски уестърни.
Господин Джеймс Джойс. Къде го поставяте?
Бихте ли повторили въпроса си? - Къде поставяте Джеймс Джойс?
Работите ли над нова книга? - Да. Казва се "Третият човек".
Роман ли е? - Историята на едно убийство.
По действителен случай.
Радвам се да ви видя, г-н Попеску.
Г-н Попеску ръководи медицинските благотворителни акции.
Бавно ли пишете? - Не и когато работата е интересна.
Захванали сте се с нещо опасно?
Смесвате измислица и реалност. - Към фактите ли да се придържам?
Не, към измислицата. - Стигнал съм твърде далеч.
Отказвали ли сте се някога?
Никога. - Жалко.
Ако нямате други въпроси, обявявам срещата за закрита.
Има ли някой? Кой е там?
Казах ви да си заминете, Мартинс. Тук не е Санта Фе и не сте каубой.
Преследва ви най-опасната банда във Виена и ви търсят за убийство.
И очевидно не сънувам. - Не. Какво ви е на ръката?
Ухапа ме папагал. - Не се правете на глупак.
Аз поне съм аматьор,
но от вашия професионализъм страда целия град.
Донеси ми досието на Хари Лайм и голямо уиски за г-н Мартинс.
Нямам нужда от питие. - Не искам да сте следващия убит.
Ще ви разкрия някои неща. - Любопитен съм.
Чували ли сте за пеницилин? - Разбира се.
Във Виена може да се намери само на черната борса.
Откраднат от нашите лазарети, но не се продава чист, а разреден.
Разбирате ли?
За вас, откраднатия пеницилин е по-важен от едно убийство?
Това е повече от едно убийство.
Мъже с гангренясали крайници, бременни жени, болни деца.
Разреден пеницилин против менингит?
Късметлиите умират, останалите влизат в лудницата.
Хари Лайм е организатора. - Нямате никакви доказателства.
Ще ви ги покажа веднага. Пейн, прожекционния апарат.
Пейн е прочел всичките ви книги.
Искаше дори да ми подари една. - "Самотния ездач от Санта Фе. "
Точно така. - Искам да видя Тексас някой ден.
Покажете ми. - Готов ли си?
Извинете.
Това са последните снимки от г-н Кребин.
Виждате ли този мъж?
Казва се Харбин, помага във военната болница.
Крадял е пеницилина за Лайм от болницата.
Измъкнахме информация от него, която ни насочи към Куртс и Лайм.
Не ги арестувахме веднага, защото искахме да хванем всички.
Бих искал да говоря с този Харбин. - Аз също.
Изчезна миналата седмица. - И това ми било полиция.
Имаме по-добри доказателства.
Как е могъл? - 70 лири на парче.
Дано сега ни оставите на мира. Ще се обадя в местната полиция.
В хотела сте в безопасност, но не и по улиците.
Не се безпокойте за мен.
Съжалявам, Мартинс. - Аз също.
Пазите ли самолетния билет? - Ще ви го пратя в хотела утре.
Австрийската полиция, моля. - Може ли паспорта на Ана Шмит?
Не сме готови още. - Съжалявам. Имаме заповед.
Кой е? - Аз съм.
Какво се е случило? - Исках да ви видя.
Помислих, че сте заминал. Полицията търси ли ви?
Не знам.
Пил ли сте? - Малко, съжалявам.
Исках да се сбогуваме. Прибирам се у дома.
Защо? - Нали това искахте. Всички.
Не ме харесва. - Харесваше само Хари.
Защо заминавате неочаквано? - За вас са.
Малко са мокри. - Какво ви е на ръката?
Един папагал... нищо. - Бяхте ли при Калъуей?
Ухапва ме папагал. - Бяхте ли?
Сбогувах се с всички. - Значи ви е разказал.
Разказал? - За Хари.
Вие знаете? - И аз бях при Калъуей днес.
Така е по-добре.
Знаех, че се е забъркал в нещо, но не и това.
Познавах го от 20 години, или поне така си мислех.
Надсмиваше се на хора като нас.
Обичаше да се смее. - 70 лири на парче!
Искаше да напиша статия за благотворителната му акция.
Ще сложа цветята във вода.
Може би е искал да вдигне цената до 80 лири.
Не го изкарвайте по-лош, отколкото е бил.
Той не беше само ваш приятел и мой любовник, той си беше Хари.
Не съм дребнав, но говорите така, сякаш нищо лошо не е направил.
Аз съм само един жалък писател, които си пийва малко повече,
и който се е влюбил... във вас.
В мен? - Като че ли не сте знаели.
Ако ме бяхте попитали по телефона дали носите брада, нямаше да знам.
Ще се махна от Виена.
Все едно ми е дали Хари е бил убит от Куртс, Попеску или някой друг.
Който и да го е убил, е търсел някаква справедливост.
Може би и аз бих постъпил така. - Човек не се променя така лесно.
Ще ми се пръсне главата, а вие продължавате да си говорите.
За пръв път ви виждам да се смеете. Направете го още веднъж.
Не си заслужава.
Мога да правя гримаси,
да правя челни стойки и да разказвам вицове.
Знам много вицове.
Никакъв шанс ли нямам?
Казахте ми, че трябва да си намеря приятелка.
Що за шпионин си ти?
Защо ме следиш?
Онемя ли?
Хайде, излез!
Покажи се, който и да си! Ела да те видим на светлина!
Кой те праща?
Хари!
Какво нахалство, да вдигате такъв шум!
Следвах сянката му и изведнъж...
...той изчезна.
Не ми вярвате, нали?
Мислите, че съм сляп?
Къде го видяхте първо? - На 50 м. оттук.
Тичах след сянката, а тук няма никакви пресечки.
А изход? - Чух го да тича!
Тогава сигурно е изчезнал в облак дим и...
Значи не е било от джина.
Какво е това? Къде сме? - Това е главния канал.
Всичко се влива в Дунава. Хубаво мирише, нали?
Трябва да го ексхумираме.
Разпознахте ли го, майоре?
Да. Йозеф Харбин.
Помощникът от военната болница. Доставчикът на Хари Лайм.
Йозеф Харбин?
Човекът, който е изчезнал. Това не трябва да се повтаря.
Ето го паспорта. Арестувайте я.
Не можете да се качите сами. Чакайте, не мога толкова бързо.
Това е образцов дом, а не казарма.
Отворете!
Кой е? - Международна полиция.
Какво желаете? - Трябва да дойдете с нас.
Защо? - Това вашия паспорт ли е?
Да. - Облечете се.
Какво става тук? Отговорете ми. Всеки може да клати глава.
Не говорите ли немски? Не го ли научихте?
Достатъчно дълго сте тук. Защо ме гледате така?
Къде ме водите? - В полицията, за проверка.
Не се ли срамувате?
Съжаляваме, г-це Шмит, но такава е процедурата.
Не знам каква е процедурата.
Госпожице, червилото ви.
Какво става, Ана? Трябва да поговорим.
Един мъртвец е оживял. - Махнете се.
Беше погребан... А сега е някъде наоколо.
Момент. Доведете я тук.
Вие останете тук. Елате, г-це Шмит.
Не ме интересува паспорта ви. Кога за последен път видяхте Лайм?
Преди две седмици. - Истината! Знаем, че е жив.
Как е възможно? - В ковчега е тялото на Харбин.
Какво говорите? - Погребали са друг човек.
Къде е Хари? - И аз бих искал да разбера.
Извинете, но явно не разбирам какво казвате.
Той е жив. И в момента прави нещо.
Знаем, че е в руския сектор. Можете да ни помогнете.
След малко Бродски ще ви арестува.
Кажете ми къде е Лайм. - Не знам.
Ако вие ми помогнете, ще ви помогна и аз.
Мартинс е прав, че сте глупак. - Няма къде да се скрие във Виена.
Стража!
Горкият Хари. Иска ми се да бе мъртъв.
Поне ще се спаси от вас.
Вие? Качете се! Вижте кой е тук, докторе!
Искам да говоря с вас. Ще чакам тук!
Не ви разбирам. - Искам да говоря с Хари.
Полудяхте ли? - Да, видях духа му.
Кажете му, че искам да го видя! - Не говорете глупости, качете се!
Не, благодаря. Тук ми харесва повече.
Нека дойде на виенското колело.
Вярвате ли в духове, д-р Винкел?
Имате ли мнение по въпроса?
Здравей, приятелю, как си? Изглеждаш малко изтощен.
Слушай, Хари. Искам да поговорим. - Да поговорим? Разбира се, ела.
Беше пълно с деца преди, но сега нямат пари.
Виж, още не мога да повярвам. Бях на погребението ти.
Забавна история. Стомахът ми. Оправя се само с хапчета.
Тези са ми последните. Няма ги в Европа.
Чу ли за Ана? Арестували са я. - Нищо не могат да й направят.
Искат да я предадат на руснаците. - Какво да направя? Аз съм мъртъв.
Каза ли на някого за мен? - На полицията.
Много глупаво. - И на Ана.
Полицията повярва ли ти?
Не ти пука за Ана, нали? - Имам си други грижи.
Какво очакваш да направя? Да се предам ли?
Защо не? - Защото това няма да е Хари Лайм.
В този свят няма светци.
Имаш доста връзки. - Престани. Трябва да внимавам.
В руския сектор съм в безопасност, но само докато имат нужда от мен.
Значи така са разбрали за Ана? Казал си им.
Да не си станал полицай? - Съучастник ли да ти бъда?
Ще се справиш добре. И преди си го правил.
Знаеше изход и от игралния клуб. Безопасен за теб, но не и за мен.
Не биваше да ходиш в полицията.
Няма да ти го простя.
Видя ли някоя от жертвите си?
Съгласен съм, че не е много редно. Но жертви? Каква дума.
Погледни. Ще ти бъде ли мъчно,
ако едно от тези съоръжения спре завинаги?
Ако ти предложа 20 хиляди да взривиш едно от тях,
ще ми откажеш ли или ще започнеш да правиш сметки?
Пък и тези пари не се облагат. Само така човек печели.
Парите няма да ти помогнат в затвора.
Нямат никакви доказателства. Освен теб...
Лесно можеш да се отървеш от мен. - Много лесно.
Откъде си сигурен? - Имам пистолет.
Ако паднеш долу, едва ли ще търсят рани от куршум.
Отвориха ковчега ти.
И намериха Харбин?
Жалко.
Защо си говорим глупости? Като че ли ще ти направя нещо?
Ти имаш просто погрешно мнение.
Никой не мисли за човечност...
Виж политиците. Те ги наричат пролетариат,
а аз отрепки, но имаме предвид едно и също.
Те имат техния 5-годишен план, а аз имам своя.
Преди вярваше в Бог. - Все още вярвам в Бог.
Вярвам в Бог, в дявола и в това, че мъртвите са най-щастливи.
Нищо не са изпуснали, горките.
А ти в какво вярваш? Ако помогнеш на Ана,
бъди внимателен с нея. Тя го заслужава.
Трябваше да те помоля да ми донесеш хапчета.
Жалко, че няма да участваш. С теб бяхме като братя.
Ако размислиш, може да се срещнем по всяко време.
Но ако дойдеш, ела сам, не с полицията.
Ще си помислиш, нали? И не бъди толкова унил.
Както беше казал някой:
В Италия имаше 30 години терор, убийства и кръв,
но ни дадоха Микеланджело, Леонардо и Ренесанса.
В Швейцария пък цареше мир и спокойствие цели 500 години.
И какъв е резултата? Часовник с кукувица. Сбогом Холи.
Може да се срещнете в някое кафе, в интернационалната част.
Не трябва да е в руската част. - Искате твърде много.
И аз съм на мнение, че трябва да бъде обесен, но...
20 години са доста време.
Не искайте аз да стегна примката. - Както решите.
Може ли? - Какво има?
Идентифицирахме момичето. Ето рапорта.
От наша страна няма обвинения.
Делото ще се гледа утре. Тя няма право за пребиваване.
Искахме помощ по случая Лайм. - Това е друг случай.
И той ще бъде разгледан. Довиждане, майоре.
Някои генерали са окачвали снимки на враговете си на стените.
Така ги опознавали по-добре. Така ще направя и с Хари Лайм.
Може и да се получи. С ваша помощ.
Какво ще получа аз?
Кажете вие.
Сега сте в безопасност. - Не разбирам майор Калъуей.
Явно има слабост към вас. - Какво означава това?
Не се тормозете. Важното е, че сте свободна.
Благодаря, бяхте много любезен. - Приятна вечер.
И вие ли заминавате?
Защо сте тук? - Исках да се убедя, че сте добре.
Че ще се качите на влака. В това няма нищо лошо.
Откъде знаехте, че съм тук? - Случайно го чух от полицаите.
Пак ли сте бил при Калъуей? - Не, изобщо не му вярвам.
Хари, какво има? - Престанете да ме наричате Хари.
Извинете. - Хайде.
Какво става? Защо сте тук? - Дойдох да пийна едно.
Ето, във влака е студено. - Криете нещо от мен. Къде е Хари?
На сигурно място, при руснаците. - Как е той?
Не се оплаква.
Каза ли нещо за мен? - Нищо особено.
Казахте ли на Калъуей? - Не.
Защо ми помага тогава? - Това си е негова работа.
Защо лъжете? - Трябва да се махнете от Виена.
Няма да се махна!
Ана, не пропилявайте шанса си.
Намислили сте нещо с Калъуей!
Помолиха ме да им помогна да заловят Хари.
Горкият Хари. - Горкият Хари ли?
Той отказа да ви помогне. - Думите ви обясняват всичко.
Още го обичате. - Не го обичам вече.
Не искам да го виждам повече, но той все още е част от мен.
Не мога да му сторя нещо лошо.
Защо винаги трябва да се караме?
Ако ще продавате услугите си, не искам аз да бъда цената.
Обичах го. И вие го обичахте. А какво направихме за него?
Нищо.
Погледнете се. За вас има само едно определение.
Нямам време. - Искам да летя днес.
Тя ви е разубедила. - Даде ми това.
Страхотно момиче. - Права е, това не е моя работа.
Но това не променя нещата. Аз ще го заловя.
Не и с моя помощ. - Само въпрос на време е.
Искам да си тръгнете. - Не само вие.
Ще видя какво мога да направя на летището.
Нещо против да спрем пътьом? Ще отнеме само 5 минути.
Можете да дойдете с мен. Ще ви бъде интересно.
Това е най-голямата детска болница във Виена.
Всички са жертви на пеницилина на Лайм.
Лекувала е менингита си с пеницилина на Лайм.
Тъжно, нали?
Пейн ми даде "Момчето от Оклахома". Зачетох се и много ми хареса.
Как решихте да станете писател? Отдавна ли пишете?
Добре, спечелихте. - Не знаех, че...
Казах, че спечелихте. - Какво?
Ще бъда вашата примамка.
Вижте!
Докога ще стоите тук?
Да отида ли? - Не още.
Защо не заминахте? Откъде знаехте, че съм тук?
От Куртс. Арестуваха го.
Хари няма да дойде. Не е глупак.
Пейн, вижте какво става. - Добре.
Не казвайте, че го правите без нищо?
Каква е цената? - Няма такава.
Честният, благороден, добър и безобиден Холи Мартинс.
Сигурно сте горд да работите като примамка за полицията.
Хари, бягайте! Полицията е отвън!
По-бързо!
Сър! Задният вход!
Мартинс, назад!
Ти ли си? - Всичко свърши, Хари! Излез!
Какво искаш? - Предай се!
Мартинс, назад! Върнете се назад!
Внимавайте, Мартинс! Ако го видите, стреляйте!
Колко е часа? - Два и половина.
Ако искате да хванете самолета, трябва да побързаме.
Не можете ли да помогнете на Ана?
Ще направя каквото мога, ако ми позволи.
Спрете за малко. - Нямаме много време.
Не мога да си замина ей така. Моля ви.
Бъдете разумен, Мартинс!
Разумът не е от силните ми страни.
Превод и субтитри БИСЕР ПАЧЕВ
Филмът е обработен в СТУДИО НАРТ