www.titlovi.com
Запамти сине... да те мајка воли.
Волим те, Томасе.
Мама!
Томасе, у реду је.
Томасе! Томасе! -Не! -Томасе!
Буди се, морамо да идемо! Хајде! -Идемо! Хајде, морамо да идемо!
Чекај, чекај! -Где идеш! Немамо времена!
Идемо! -Хајде. -Бежи одавде! -Пробијају се! Зауставите их!
Морамо да идемо. -Напољу нисмо сигурни.
Децо, покрет. Идемо! Брже!
Само се крећите, наставите.
Помози им да полете! Брзо!
ЛАВИРИНТ: БЕГ КРОЗ ЗГАРИШТЕ
Децо, јесте ли добро?
Извините због ове фрке. Мало већи број их долази. -Ко си ти?
Због мене сте још увек живи. Моја намера је да тако и остане.
Пођите са мном. Све смо вас извукли из лавиринта.
Зовите ме г. Џенсен. Ја водим ово место.
За нас је ово храм, који нас чува од ужаса из спољашњег света.
На ово требате гледати као о успутној станици.
Попут куће у комшилуку. Пазите се... -Водиш нас кући?
Назови то кућом. Нажалост, мало тога је остало од вашег завичаја.
Сместићемо вас у уточиште, изван Згаришта.
Где вас Опаки никад неће пронаћи. Како вам то звучи?
Зашто нам помажете? -Спољни свет виси на веома танком концу.
Пошто сте преживели вирус Блесак, ви сте последња шанса људског опстанка.
Нажалост, то вас чини метом. Нема сумње да сте то до сада и приметили.
Иза ових врата је почетак вашег новог живота.
Идемо по реду, прво ћете се истуширати да не воњате толико.
Који мерак.
Шта је то? -Мали коктелчић калијума и витамина Б9.
Све оно чега си био лишен напољу. Опусти се.
Могао си ми и сву крв извадити? -Вече др Крафорд. -Добро вече.
Како се нове придошлице држе? -Засад добро. -У реду.
Ти мора да си Тереза. -Јеси ти Томас?
Јесам. -Пођи са мном.
Томасе, хвала ти што си дошао. Опрости због непријатности.
Хтео сам да попричамо мало насамо. Па да кренем...
Нећу те пуно задржавати. Само ћу ти једно питање поставити.
Реци ми шта памтиш у вези Опаких? Ниси у опасности.
Само причамо, покушавам да схватим и повежем ствари. -Шта да схватите?
На чијој си страни.
Сећам се да сам радио за Опаке.
Сећам се да су ме послали у лавиринт.
Сећам се како су ми пријатељи умирали пред очима.
Ја сам на њиховој страни.
Занимљиво. Кажеш да си радио за Опаке, али су те послали у лавиринт.
Зашто су то урадили? -Не знам, питајте их пре него што их све побијете.
То ћу свакако имати на уму.
Уживај у боравку. -И то је то? -Да, рекао си ми све што ме занима.
Можеш се са пријатељима придружити осталима.
Ускоро, сви ћете да одете на боље место. -Сачекајте.
Који "остали"?
Томасе! -Минхо, шта се дешава? -Нисмо ми једини били у лавиринту.
Онда је дошло до велике експлозије и ти људи се само створише пред нама.
Почеше да пуцају по њима. -Било је густо.
Избавише нас из лавиринта и овде нас доведоше. -А преостали?
Шта се њима десило у лавиринту? -Не знам, вероватно их Опаки још држе.
Колико сте већ овде? -Нисмо дуго, тек дан или два.
Онај мали тамо, овде најдуже борави. Скоро недељу дана.
У лавиринту је био једини међу девојкама. -Стварно?
Неки покупише сву срећу. -Добро вече, даме и господо.
Знате како ово функционише. Ако чујете да вас прозовем,
устаните и приђите мојим колегама. Испратиће вас до источног блока.
Где ће ваш нови живот започети.
Конор. Аделин.
Џастин, Питер, Алисон.
Сквиги.
Смирите се. Френклин и Абигејл.
Не очајавајте. Ако нам затреба још, прозваћу их.
Зато увек постоји сутра. Ваше време ће доћи. Наставите да једете.
Где иду? -Далеко одавде. Срећна копилад.
На безбедно место попут фарме. С времена на време, само нас пар узму.
Тереза! Тереза!
Стани. -Куда је воде?
Да одради још пар тестова, не брини, брзо се враћа.
Је ли добро? -Јесте.
Ја ћу на горњи кревет. -Преспоро реагујеш.
Могу се навићи на ово. -Да, није лоше.
Шта мислиш да ће урадити с Терезом?
Веруј ми, зна она да се брине о себи. Немој да бринеш.
Испод сам.
Буди тих, прати ме. -Шта?
Пожури, овуда. Хајде.
Чекај, где идемо? -Хајде, пропустићемо.
Шта радим ког ђавола.
Шта радимо овде? -Дођи овамо.
Гледај.
Шта је то? -Доводе нове сваке ноћи.
И шта раде са њима? -Не знам.
Даље не можемо, вентилација не иде кроз тај сектор.
Кад уђу унутра, не излазе одатле.
Мислим да нико никад није изашао одавде.
Морамо се вратити пре него што примете да нас нема. -Зашто си ми ово показао?
Можда ће остали тебе да послушају.
Овде се нешто чудно дешава, знам да и ти тако мислиш.
Чекај, како се зовеш? -Ерис.
Алис. Бери.
Волт. Едгар.
Саманта. -Желим открити шта се налази иза тих врата.
Арон. -Не, причали смо о томе. Били су прекривени, не знаш шта си видео.
Може бити било шта попут тога. -То су била тела.
Ерис каже да свако вече донесу ново тело. -Ко је сад па Ерис? -Хенри.
Тим. -Та плачипичка?
И на крају, али не последњи, Дејвид.
Хвала свима на пажњи, уживајте у остатку вечери.
Док не разјаснимо ову ситуацију.
Треба да се притајимо и не скрећемо пажњу на себе.
Шта он то ради? -Мислим да скреће пажњу на себе.
Стани, ти ниси прозван. -Вратићу се за секунд. -Ово је забрањена зона.
Желим да видим пријатељицу, пустите ме. -Вуци своје дупе на ону столицу.
Који ти је ђаво човече? -Одступи!
Зашто ме не пустите? -Смирите пријатеља! -Шта се овде дешава?
Томасе, мислио сам да смо изградили узајамно поверење.
Знаш да смо у истом тиму. -Јесмо ли?
Вратите их у њихову просторију. -Сви улазите унутра!
Шта то изводиш? -Зар си мислио да ће те тек тако пустити?
Наравно да нисам. Открићу шта се налази иза тих врата. -У реду.
Нешто крију. Ови људи нису онакви какви се представљају.
Не можеш то знати. Знамо само да су нас спасили од Опаких.
Дали су нам одело, храну, кревет. Неки од нас то нису имали дуго времена.
Да, али... -Неки од нас и много дуже од осталих.
Томасе. -Пази ово... -Узео си га? -Ко је овај балавац? -Јесам, идемо.
Можда сам ја параноичан а ви сте у праву. Али желим да будем сигуран.
Покривајте ме, брзо ћу се вратити.
Тереза?
То је Рејчел. Одвели су је прве ноћи.
Рекох јој да ће све бити у реду.
Зар ово није могло сачекати?
Била је кристално јасна господине. Жели да попричате насамо.
Као да већ немам посла преко главе. -Само... будите стрпљиви.
Имамо неке сметње због олује. -Само ти успостави везу.
Добро вече, др Пејџ. Лепо вас је опет видети.
Иако морам признати, нисам очекивао да ћемо се овако брзо чути.
Џенсоне, дошло је до промене плана. Долазим раније од предвиђеног, сутра.
Сви ће бити одушевљени због вашег доласка.
Мислим да ћете бити задовољни с напретком који смо остварили.
Као што видите, претходни резултати су изузетно обећавајући.
Шта год да радите тамо, то вам успева.
Није довољно добро. Управо сам добила одобрење од одбора.
Желим да се сви преостали субјекти припреме за жетву
под седативима док ја стигнем. -Др Пејџ, трудимо се максимално.
Још смо у фази тестирања. -Трудите се још више.
Док не будем гарантовала за њихову сигурност, ово је најбољи план.
Гђо, сигурност је мој посао. Нон стоп смо закључани овде.
Уверавам вас, безбедни се. -Јеси пронашао Десницу?
Нисам још. Пратили смо их све до планина. -Значи још су напољу.
Већ су нам напали два постројења. Желе ову децу очајнички попут нас.
Не могу приуштити још један неуспех.
Не у овом моменту, када смо близу открића за лек.
Ако ниси дорастао овом задатку, наћи ћу некога ко јесте. -Нема потребе.
Предлажем да почнемо са задњим придошлицама. -Само обави то!
Џенсоне. Желим да буде безболно.
Неће ништа осетити.
Томасе! -Морамо да идемо. -Шта је било? -Морамо одмах да идемо! Хајде!
О чему причаш? -Зашто да идемо? -Морамо да идемо, долазе по нас!
Ерисе, шта је било? -Томасе, смири се и попричајмо. -Још је жива. -Ко?
Тереза? -Ејва. -Ејва? -Реци нам шта је било. -То су Опаки!
Они су Опаки, увек су и били Опаки.
Томасе. Шта си видео?
Хајде, морамо да идемо! -Идите ви, ја морам нешто обавити.
Зашто? -Верујте ми, важно је. Желите отићи одавде? Идите. -Идем ја с њим.
Иди Винстоне, идемо! -Можемо веровати клињи?
Не желиш знати шта би постао без њега!
Клинци, шта ви радите овде?
Закључајте целу установу, све позовите.
Нико не одлази пре пребројавања.
Реци ми да их видиш. -Тражим, тражим их.
Хајде, пожури. Тамо!
Ко је то с њима? -Крофорд. -Иду по ону девојку.
Нека сви оду у медицински блок. -Разумем! -Желим их живе!
Руке у вис! Не мрдајте!
Зашто пуцају на нас? -Минхо, шта то радиш? -Минхо!
'бем ти живот. -У реду, морамо да идемо.
Др Крафорд, јесте ли овде... Чекај, не пуцај! -Где је она?
Где је она?
На колена! -У реду. -Тереза. -На колена! -Уради како каже.
Шта су ти урадили? -Томасе. -Испружи руке!
Не можете побећи одавде. -Шта се десило?
Одмах идемо одавде, устај. -Они долазе. Где ћемо? -Фрајпане, покрет.
Повуците се! -Забарикадирали су врата.
Људи, морамо да идемо одавде! -Где ћемо? -Разбићемо стакло!
Помози ми! Идемо! -Хајде, идемо људи!
Пожурите! Покрет! -Хајде, идемо. -Томасе, 'ватај пушку! -Идемо!
Пратите ме.
До јаја. Идемо!
Ено их, идемо. Хајде!
Очитај картицу. Не, не, не! -Томасе!
Отвори врата, Џенсене! -Веруј ми, не желиш то. -Отвори проклета врата!
Саслушај ме! Покушавам да вам спасим живот.
Лавиринт је једно, али ви не би преживели ниједан дан на Згаришту.
Ако вас олује не убију, Махнити хоће. Томасе, мораш ми веровати.
Желим ти само најбоље. -Чек да погађам, Опаки су добри?
Нећеш проћи кроз та врата, Томасе.
Здраво људи. -Идемо! -Томасе, хајде! Идемо!
Хајде. -Зауставите га! -Затвори врата у главном ходнику!
Хајде! -Трчи! -Брже, Томасе! -Хајде, Томасе!
Томасе, шта се дешава?
Идемо. -Ти си луд. -Хајде, Томасе, идемо! Хајде!
Хајде, само се крећите! -Идемо, хајде.
Хајде, идемо!
Хајде, хајде! Само се крећите!
Хајде, идемо, идемо. Умаћи ћемо им у олуји.
Видим их тамо код ограде!
Идемо, идемо. Останите сагнути!
Држи се, Терезо. -Мислим да смо им побегли.
Хајде, крећите се! Идемо људи.
Пази! -Где идемо уопште? -Хајде, дођите овамо!
Хајде. -Тереза, чекај. -Тереза! -Улазите доле! -Хајде. -Уђите унутра.
Хајде, улазите унутра. Хајде људи.
Где се налазимо? -Морамо да идемо. -Не. -Морамо да идемо. -Томасе, стани!
Реци ми шта се дешава.
То су Опаки. Лагали су нас, нисмо побегли.
Складиште тела, не могу се пребројати колико их има. -Како мислиш, мртваце?
Не, али такође нису били ни живи.
Држе их обешене.
Повезани су са тубама. Дренирају их.
Има нешто у нама што Опаки желе. Нешто у нашој крви.
Зато морамо побећи што даље од њих.
У реду. Дакле, какав је план?
Имаш план, зар не? -Да. -Пратили смо те до овде.
И сад кажеш да немаш план и не знаш где идемо?
Чекајте, Џенсен је нешто рекао
о људима који се крију у планинама. Неком покрету отпора или војсци.
Десница.
Десница. Ако су они против Опаких, можда нам помогну.
Људи, у планинама? Планински људи, то ти је план?
То нам је једина шанса коју имамо.
Људи, погледајте ово. Минхо, осветли ми с лампом.
Неко је овде био.
Хајде да подигнемо решетке.
Изгледа да су овде људи живели. -А где су сада?
Узмите неке ствари, све што вам може затребати.
Раздвојимо се да видимо шта ћемо наћи. Овде се налазимо. -Чекај, Томасе.
Идемо.
Томасе. -Реци? -Не желим да завршим као сва...
она деца која су напуштена.
Чујеш ли ме?
Да, чујем те. -Добро, реци ми шта тражимо овде?
Знаке живота, људе. Преживеле, било кога ко би нам помогао.
Рачуна ли се он?
'бем ти живот.
Они имају струју.
Јеси ли добро? -Јесам.
Шта?
Где си отишао?
Ово делује обећавајуће.
Минхо, чекај!
Томасе, пази! Удаљи се, удаљи се. -Исусе! -Христе!
Какав је ово створ?
Погледај! -Морамо да идемо, хајде!
Држи врата! -Шта? -Држи врата. -Минхо, шта то радиш?
Пази, склони се!
Идемо, 'ватајмо штуру. -Бежимо одавде!
'бем ти живот. -Шта се дешава? -Не знам.
Трчите! Бежите!
Бежите! -У три лепе!
Бежите одавде! -Излазите! -Хајде!
Бежите, идемо!
Идемо. -Томасе, Минхо. Какви су то створови?
Не знам! Само трчи брате! -Покрет! Покрет!
Наставите, хајде. -Идемо. -'бем ти живот! -Не, не, не!
Ерисе, немој! -Не!
Тереза!
Минхо, хајде! -Хајде, полази.
Где ћемо? -Да пронађемо излаз одавде! -Идемо!
Њуте!
Њуте, јеси добро? -Јесам. -Хвала Томи! -Хајде! -Трчи Њуте!
Идемо овуда, овуда! Хајде! Стижу нас!
Људи, где идемо? -Само трчи! Идемо! -Хајде.
Само трчи! -Хајде, они долазе!
Ово је ћорсокак! -Томасе, изведи нас одавде! -Овуда, хајде!
Задржаћу их! -Удри јаче манијаче!
Отварајте врата!
Хајде, отворена су! -Идемо, покрет! -Хајде!
Беж' од мене! -Упомоћ! -Вуци га!
Вуци! -Само га вуците.
Идемо! -Пожури, идемо! Минхо, беж' море, ето и мене. -Идемо, трчите!
Беж' одавде гавранчино.
Јесу ли отишли? -Јесу, сада смо сигурни. Морамо кренути.
Пакујте се. Ерисе, дижи се. Фрај, Винстоне, идемо.
Човече, како се држиш?
Какав јад задеси ово место? -Не знам.
Изгледа да овде дуго никога није било. -Ваљда није цео свет овакав.
Сачекајте, станите.
Чујете ли то?
Сагните се, сви се сакријте! -Сакријте се испод.
Никад неће престати да нас траже, зар не?
Јесте ли сви добро?
Још само мало људи.
Тамо, мора да су то те планине. Тамо ћемо да идемо.
Дуг нас пут чека. -Онда је боље да кренемо.
Винстоне! Винстоне.
Винстоне! Винстоне! -Озбиљно је повређен. -Шта ћемо да радимо?
Винстоне, чујеш ли ме? -Је ли му добро? -Није.
Држ' се, Винстоне.
Томасе. -Ухвати га за ноге. -Ухватио сам.
Морамо пронаћи склониште.
Делују ми много удаљење. -Морамо бити у покрету, успећемо.
Како вам делују? -Мало удаљење.
Не звучи ми баш уверљиво. -Шта се дешава с тобом?
Нешто су ми урадили.
Испрва помислих како се будим из сна или тако нешто.
И онда ми се све вратило. -Мислиш на успомене?
Чега се сећаш? -Сећам се кад су те први пут довели унутра.
Тад сам била виша и бржа од тебе. -Имаш право.
Сећам се зашто смо били тамо. Мислили смо да све то можемо поправити.
Мислим да треба да се вратимо. -Шта? -Саслушај ме.
Шта причаш? Да се вратимо након свега што нам урадише?
То није тако једноставно. -Мислим да јесте.
Не разумеш ме. -Шта не разумем? -Све је било у реду, док ти...
Шта док ја?
Заборави. -Тереза, на шта асоцираш?
Дођите! -Винстоне, шта радиш? Дај ми то! -Шта је било? -Шта се десило?
Не знам! Пробудио се, зграбио пушку и покушао... -Винстоне, јеси добро?
Све више се шири... по мени.
Нећу се извући.
Молим вас, не дозволите да се претворим у те створове.
Њут.
Хвала ти.
А сад, бежите одавде.
Збогом, Винстоне.
Идите.
У реду је. -Жао ми је друже.
Томасе, побрини се за њих.
Мислио сам да смо ми имуни. -Претпостављам да нисмо сви.
Ако се Винстон заразио, претпостављам да можемо и ми.
Никад нисам помислио да ћу то рећи. Али ми недостаје Глејд.
Дижите се, дижи се. Хајде, идемо. Фрајпане, устај. Ерисе, видим нешто.
Шта? Шта је то? Шта? -Видите ли то?
То је светло, успели смо.
Идемо, морамо кренути. Хајде, пакујте се, идемо.
Пожурите! -Идемо! -Трчите!
Само трчите, хајде! -Идемо!
Хајде, Тереза! -Брже, брже! -Још мало!
Само трчите!
Хајде! Хајде! -Улазите унутра, брзо!
Минхо!
Хајде човече, устај!
Хајде, подигнимо га!
Идемо, идемо! -Наставите! -Идемо!
Покрет! Хајде, пожурите! -Хајде! -Улазите!
Шта си рекао? -Упали лампу. Минхо!
Хајде, пробуди се. -Минхо! -Минхо! -Хајде, Минхо. -Хајде.
Хајде, човече!
Јеси ли добро? -Шта се десило?
Матори, гром те ударио.
Хајде да га подигнемо полако. -Можеш ли устати?
Хвала вам. -Какав се ово смрад осећа?
'бем ти живот! Овамо!
Сунце ти пољубим!
Видим да сте упознали наше псе чуваре! -Ко је то?
Повуци се, повуци се! -Ал' сте се усрали од страха.
Хајде, пратите ме. Уколико не желите да останете са њима.
Шта је ово?
Хајде, пустите корак. Хорхе жели да вас упозна.
Ко је Хорхе?
Видећеш. Дуго нико није изашао из Згариште.
Постали сте му занимљиви. Као и мени.
Имам неки лош осећај у вези овог места. -Видећемо шта ће да каже.
Хорхе, довела сам их.
Јесте ли икад имали осећај да се цео свет уротио против вас?
Имам три питања: Одакле сте дошли? Где идете?
И какве ја имам користи од тога?
Не одговарајте сви у глас. -Упутили смо се према планинама.
Тражимо Десницу. -Мислиш, тражите духа?
Питање број два!
Одакле сте дошли? -То је наша ствар.
Бежите од мене, пустите ме!
Зачепи, плачљивко. -Шта је то?
Био си у праву. -У вези чега је био у праву? О чему она прича.
Жао ми је, брате. Изгледа да си означен.
Долазите од Опаких. Желим рећи...
Да си веома драгоцен.
Одличан план, Томасе. "Само да чујемо шта има да каже."
Осеваписмо се. -Минхо, зачепи губицу.
Можда могу... дохватити конопац.
Уживате у погледу?
Шта желиш од нас? -То је питање.
Мој човек жели да вас продамо Опакима.
Живот га научио да мисли једноставно. Никад то нисам волео.
Нешто ми говори да и ти тако мислиш.
Слива ли ми се крв у главу или ово дрхтање нема везе с тим?
Испричај ми, шта знаш о Десници?
Рекао си да су то духови. -Верујем у духове.
Посебно кад их чујем да чаврљају у ваздуху.
Реци ми шта знаш и можда направимо неки договор.
Ми не знамо пуно тога.
У реду, рећи ћу ти! Они се крију у планинама.
Нападају Опаке, имају гомилу деце. То је све што знамо.
Хорхе.
Шта се дешава? -Упознајем се с новим пријатељима.
Завршили смо. -Чекајте, нећете нам помоћи?
Не брини, брате. Вратићемо вас тамо где и припадате.
Чврсто се држите.
Идеш негде? -Идемо обоје, спакуј шта ти треба.
Тихо то обави.
Где тачно идемо? -Истина је Бренда. Ова деца су наша улазница.
Десница нам сад неће измаћи. Одмах крени.
У реду, разумео сам. -Минхо, јеси спреман? -Јесам.
Разумем, у реду. Један, два, три и гурамо. -Три.
Нисмо је довољно гурнули. -Јеби га!
На позицији сам, пошаљите их унутра.
Хајде, Минхо. Јаче је гурни. -Јеби га.
То је то. Један, два, три.
То! Тако је! -У реду. -Тереза, пожури!
И шта? Само ћеш им све предати, све што си изградио?
Овде нема будућности. Шта ће бити кад следећа банда нађе ово место?
Изгубио сам контролу, не могу те заштитити. -Не треба ми твоја заштита.
Шта ако се заразиш с вирусом Блесак? Шта онда да урадим?
Вежем те ланцима, гледам како се претвараш? Сручим ти метак у главу?
То очекујеш да урадим? -Ја бих исто учинила за тебе.
Добро вече. Овај свет је у хаосу. Ми смо стрељчки одред.
Потпуно сте окружени. Ако их предате, нећемо вам наудити.
Они су власништво Опаких! -Баркли.
Вратите их не озлеђене и ово ћемо сматрати као неспоразумом.
Ако пружите отпор, сви ћете умрети.
Неће пуно проћи пре него што вас Блесак покоси.
Нада за леком је у вашим рукама. Избор је на вама.
Иди по децу. -Шта ћеш урадити?
Играћу уз моју омиљену песму. -'бем ти живот.
Идемо, идемо.
Не желимо невоље, само хоћемо да одемо одавде.
Тако велиш? Џенсоне, ухватио сам их. Довешћу их, не пуцајте.
Хајде, идемо. Рекох, покрет.
Копилад малена.
У реду, идемо.
Хајде, покрет!
Баркли, где си? Баркли, јави се?
Господине, чујете ли ово? -Шта је то?
Бренда! Пожури, немамо пуно времена. Идемо! Идемо! Идемо!
Овуда! -Мора да ме зезаш. -План б брате.
Желите да одете до Деснице, одвешћу вас до њих. Дугујете ми за ово.
Пратите ме!
У реду, идемо! Хајде! -Брзо, брзо. -Крени!
Хајде, хајде. -Идемо.
Све јединице, покрет. Они су на задњем спрату! -У покрету смо!
Крени! -Иди Ерисе. Тереза, ти си следећа. Крени. Бренда, где идеш?
Само иди, одмах сам иза тебе. -Пожури.
Тим Алфа 22 у потери. У покрету смо!
Бренда, хајде! Шта то радиш? Морамо да идемо! -Узела сам. -Хајде!
У заклон! -Идемо, крени!
Хајде, пожури! Понестаје нам времена!
Овуда, прати ме. Хајде!
Јеби га! -Живи нам требају. Иди около, ја ћу за њима.
Овамо, овамо.
Децо, ни макац! -Бренда, где идемо? -Пожури, песма се ускоро завршава!
Сунце ти пољубим! -Хајде!
Томасе! Хајде!
Јеси ли добро? -Никад боље.
Е јеби га, како ћемо се придружити осталима?
Опусти се, извешћу нас одавде. Држи лампу.
Зашто нам помажеш? -Веруј ми, то није моја идеја.
Хорхе мисли да сте нам ви карта до сигурног уточишта. -Шта?
Знаш, до Раја. -Безбедни од Сунца и инфекције.
Наводно Десница узима децу одатле годинама. Имуни су, у сваком случају.
А ти знаш где је то? -Не.
Хорхе познаје неког лика, Маркуса. Он је...
Он је кријумчарио децу до планина.
Ако Хорхе успе, тамо ће ти одвести пријатеље.
Ако успе? -Човече, само запиткујеш.
Можеш ли само доћи да ми помогнеш с овим? Молим те.
Ово ми не звучи добро. -Да.
Сад су тунели пуни Махнитих.
Идемо.
Мислим да требамо овуда да идемо. -Мислиш?
Живе ли људи овде? -Соларне олује су их натерале да живе у подземљу.
Хорхе каже да су се населили у свим тунелима.
Шта ти је Хорхе, ћале? -У неку руку.
Искрено, не знам шта ми је, али је увек био уз мене.
Извршавала сам његове наредбе без поговора, без обзира колико су глупе.
Дакле, ти не верујеш да Десница постоји?
Мислим да је нада опасна ствар.
Нада ми је убила више пријатеља него Блесак и Згариште заједно.
Схватила сам да је Хорхе паметнији од тога.
Јеби га.
Мислим да овуда требамо кренути. Бренда?
Бренда? -Овде сам, погледај ово.
Шта? Шта је то?
Који је ово ђаво? -Немам појма.
Боже.
Бежи, бежи! О, мој Боже! Хајде, трчи!
Само трчи! Скоро смо стигли, хајде!
Чекај, стани!
Хајде, овуда!
Томасе! Хајде!
У реду.
Пењи се, пењи се. Само се пењи!
Пази!
Јеси ли добро? Пењи се!
Прати ме. -Одмах сам иза тебе.
Идемо, идемо, идемо.
У реду, крени. -Хајде!
Бренда!
Бренда! Јеси ли добро? -Јесам.
Држи се, силазим до тебе.
Бренда, не померај се, не мичи се.
Хајде, хајде, ухвати ме за руку. Не, не, не!
Томасе, помози ми! -Бренда ухвати ме! -Не могу те дохватити!
Хајде, хајде! Бренда!
Држим те.
Морамо се спустити до доле, хајде.
Чујеш ли то? Јеси ли добро?
Јеби га. Бренда...
Да, да, знам.
Хајде само да нађемо Маркуса.
У реду, покушаћемо да се уклопимо.
ЗОНА А
Јеси сигурна да смо на правом месту? -Желите ли да се забавите?
Не, ми тражимо Маркуса. Ово је његово место, зар не?
Ово је моје место.
Јеси ли ти Маркус?
Маркус овде више не живи. -Знаш ли где га можемо пронаћи?
Наравно да знам. Он се налази у Б Зони.
Шта је Б Зона? -На том месту спаљују тела.
Је ли још неко навраћао да га тражи?
Група деце наших година, са њима је била и црнокоса девојка.
Знаш шта, можда су унутра. Узми ово.
Цугни мало. -Шта је то? -Цена улазнице.
Попиј!
Сад ти цугни.
Тако треба, сад уживајте у жураји.
Можда би се требали раздвојити, да потражимо остале?
Немој ништа више да пијеш.
Ал' је живот добар!
Бренда? -Они нису овде.
Идемо. Морамо наставити да их тражимо.
Зашто? Ионако не можемо пронаћи Десницу.
Не можемо без Маркуса. Твоји пријатељи су отишли.
Готово је. Само смо ми остали.
Покушај да се опустиш. Опусти се...
Како? -Овако.
Шта је било? -Ти ниси Бренда.
Бренда...
Томасе. -Не!
Је ли те неко видео да долазиш овде? -Не, о чему причаш?
Немамо много времена. -Томасе, шта није у реду? -Морао сам те видети.
Покушавам ти објаснити неке ствари, пре него... Не! -Томасе! -Слушај ме?
Шта ти год буду рекли о мени.
Желим да знаш, да сам морао то да урадим? -Шта си урадио?
Нисам могао да их гледам како умиру.
Овамо. -Хајде. -Не! -Жао ми је. -Томасе!
Јеси ли добро? -Здраво.
Морамо престати овако да се виђамо. Добро дошао назад, хуљо одвратна.
Боље ти је да гукнеш, курвин сине! -Проклетство!
Жао ми је, мораћете да напустите моју кућу.
Делујеш као да си се добро забавио. -Слушај, не уживам да те повређујем.
Разумеш? Маркусе, где је Десница? -Чекај, ово је Маркус?
Клињо брзо повезује ствари, јеси ти мозак ове операције?
Знам да знаш где се они крију. Реци ми, па ћемо направити договор.
Можеш да пођеш са нама. -Тај мост сам одавно запалио.
Осим тога, ја сам склапам договоре.
Ти си ме научио да никад не пропустим прилику.
О чему он прича? -Говорим о залихама и потражњи.
Опаки желе све имуне које могу добити. Помажем им да то и остваре.
Дакле, ја намамим децу у клуб...
они се напију, добро проведу. А касније, Опаки дођу
и раздвоје жито од кукоља.
Предомислио сам се, брате. Уживам кад ти наносим бол.
Причај! Говори! -Рећи ћу ти, Боже!
Али ти не могу ништа обећати, ови људи воле да се крећу около.
Они имају базу у планинама. Али је много удаљена.
Половина Опаких вас јури, никад нећете успети. -Пешке нећемо.
Где је Берта? -Немој само Берту рођени.
Па, изгледа да ћемо пешке наставити.
Сагните се! -У заклон!
Јесте ли сви добро? -Јесмо. -Зна ли неко одакле пуцају?
Ово је Маркусово масло, одвео нас је право у заседу.
Шта ћемо да радимо? -Држи експлозив, направићемо диверзију.
Буди спреман да је бациш.
Слушајте ме сви! Спремите се на спринт до камиона. Зачепите уши.
Јеси спреман? На 'јен, два...
Спустите то. Одмах!
Рекох, баците их!
Дижите се на ноге, идемо. Идемо, покрет.
Назад сви! -Полако. -Морате одмах доћи овде!
Хајде, покрет! Сви на ноге! -Не будите глупи, покрет! -Полако.
Ерисе?
О, мој Боже, Херијет? -Боже, шта ти радиш овде?
Соња. -Ерисе, буди срећан што те нисмо упуцале. -Јеси добро?
Али како? -Шта се дешава? -Били смо заједно у лавиринту.
Људи, све је у реду! Изађите! -Све је у реду! Силазимо.
Боже, па ти си жив.
Помери камион у рикверц Џо!
Водимо их у базу. -Чекај, како сте доспеле овде?
Десница нас је извукла напоље. -Чекај, чекај.
Десница, знаш ли где су они? -Упадајте.
Ја ћу ову.
Они ово планирају више од годину дана. Само ово је преостало од нас.
Срећом па сте нас пронашли. Идемо одавде у зору.
Где је Винс? -Ваљда је тамо негде. -Ко је Винс?
Он одлучује да ли ћете овде остати.
Мислио сам да је Десница нека врста војске. -Да, били смо.
Ово је све што је преостало од нас.
Много добрих људи је умрло да бисмо догурали овако далеко.
Ко су они? -Они су имуни, ухватили смо их док су се пењали на планину.
Јеси их претресла? -Познајем овог момка, Ериса. Верујем му.
У реду, Томе, провери их. -Шефе.
Бренда! Бренда. -Шта се дешава? -Бренда. Бренда!
Бренда. Бренда, причај са мном. -Жао ми је, жао ми је.
Шта није у реду са њом? -Не знам. Бренда, јеси ли добро?
Бренда, причај са мном. -Е до мога, Махнити. Имамо Махнитог.
Стани! Не пуцај! -Помери се! Удаљи се! -Само ме саслушај.
Скоро су је ујели, још није опасна. -Ниси је требао овде доводити! -Знам.
Уточиште неће издржати ни 7 дана с Махнитим.
Пусти ме! -Удаљи се. -Разумем те, у реду. Саслушај ме, молим те.
Рекао сам јој да ћете јој помоћи. Сигурно можете нешто урадити.
Да, могу.
Могу јој скратити муке. -Не, не! -Винсе! Доста!
Пусти га, пусти га!
Докторко, инфицирана је. Не можемо јој помоћи. -Ми не, али он може.
Здраво, Томасе. -Шта?
Познајете ме? -Занимљиво.
Има смисла што су те ставили у лавиринт.
Морам признати, помислих да су те убили након онога што си урадио.
Шта сам урадио?
Први пут када смо причали, рекао си да не можеш више поднети.
Да гледаш како ти пријатељи умиру, један по један.
Задњи пут кад смо причали, дао си ми координате
од сваке базе и лабораторије Опаких. Њихова истраживања.
Он је био наш извор.
Ништа од овога не бисмо успели без њега.
Одведите је у шатор. Осталима дајте топлу одећу.
Пажљиво. -Бићемо.
То је најмање што можемо урадити. Томасе, хајде.
Требаће нам мало твоје крви.
У почетку, били смо изгубљени. Једино смо сигурно знали
да што си млађи био, веће су ти биле шансе.
Радила си за Опаке? -Некада давно.
У почетку, имали смо најбоље намере. Да нађемо лек и спасимо свет.
Било је јасно да сте ви били кључ свега, зато што сте имуни. Али зашто?
Пронашли су одговор. Један ензим који производи мозак може бити имун.
Када се одвоји од крвотока може да послужи као моћан агенс
да успори ширење вируса. -Дакле, пронашли сте лек. -Заправо и нисмо.
Ензим се може произвести само сакупљањем од имуних, младих.
Наравно, то није спречило Опаке.
Да би остварили свој циљ, жртвовали су читаву генерацију.
Све то, ради овога.
Поклона биолошке еволуције.
Али, не делује на свима нама.
Колико ће то дуго примати? -Зависи од појединца, можда пар месеци.
Али, у томе је и цака, зар не. Увек ће јој требати више.
Хајдемо напоље, пустимо је да се одмори. Идемо.
Биће она добро.
Томасе. Знаш да она не може кренути са нама, зар не?
Он је био мој брат. -Извини, јеси ли добро? Како се осећаш?
Ти ме подсећаш на њега. Он је увек видео оно најбоље у људима.
Где је он сада?
Не знам.
Када смо били деца... одвели су нас у камп Опаких.
Урадили су нам низ тестова. Мене нису желели.
Већ њега.
Нису ми дозволили ни да се опростим с братом.
Како се звао?
Џорџ.
То је било Чаково.
Како је умро?
Спасио ми је живот.
Ако се њој нешто деси, ја... -Знам. Уђи унутра, попричај с њом.
Изгледа да сад ја теби дугујем.
Упаднемо код Милке Цанић. Она каже, добро вече. Жива истина.
Волео бих да смо сви могли да видимо ово. -И Винстон.
И Чак.
Били би поносни на тебе Томи, знаш и сам. -Да.
Ерисе! -Поздрав момци!
Заволео сам тог малог. -Да, али и даље му не верујем.
Где је Тереза? -Отишла је тамо.
Јеси ли добро? Шта радиш овде горе?
Само размишљам. -Нећу ти сметати.
Сећаш ли се своје мајке?
Ваљда. -Ја се моје сећам.
Била је прелепа жена. Сви су је волели.
Пре Опаких, само њу сам имала.
Када се разболела, нисам знала шта да радим.
Само сам је закључала, сакрила. Мислила сам да ће оздравити.
Сваке ноћи, испуштала је те ужасне звуке... вриштећи.
И онда је једне ноћи, само престала. Коначно је била тишина.
Отишла сам у њену собу, а крви је било свуда.
Она је само седела тамо, смирена. Рекла је да се боље осећа.
Моје визије су утихнуле, она се побринула за то.
Ископала је себи очи, Томасе.
Постоје милиони људи напољу који пате. И има милион прича попут моје.
Не можемо им окренути леђа. Ја нећу.
Шта ми желиш рећи? -Желим да ме разумеш.
Шта да разумем? -Зашто сам то урадила.
Тереза. -Молим те, не обрачунавај се њима, Томасе.
Шта си то урадила? Шта си то учинила?
Не!
У реду, спуштајте се момци. Окружите их.
Брзо! Идемо! -Оборите их!
Устани! -Не мрдај! -Где је Томас?
Херијет, пожури! Донеси ми муницију! -Винсе, Херијет!
Мораш нас покривати!
Дај муницију! Знаш ли да је користиш?
Покривај ме! Ово нам може бити последња шанса!
Бренда!
Глупане, покушаваш да се убијеш?
Морамо одмах да идемо, док још имамо шансе.
Идем да нађем остале. -Немој, погледај! Не можеш им помоћи.
Винсе, пожури. Има их превише.
Остао сам без муниције!
Пазите! 'бем ти живот!
У реду, спусти ме доле.
Жао ми је. Не можеш им помоћи, ако сад не кренемо...
Нећемо ни ми боље проћи.
Морате одмах кренути. -Шта? -Не траже вас.
Бићете сигурни, али морате одмах отићи. -Томасе.
Не могу да одем без њих.
Срећно, момчино. Бренда, морамо да идемо, полази!
Идемо, хајде!
Јеси ли добро? -Јесам.
Б-4.
Колико смо их ухватили? -Скоро све, узми или остави.
Шта да узмем или оставим? -Па, изгубили смо пар њих.
А-4. А-6.
Б-3. -Где је Томас? -Овде сам.
Идемо!
Томасе. -Томасе.
Ставите га у врсту.
У реду. Њу доведи унутра.
Зашто ниси побегао?
Уморан сам од бежања.
Јесу ли сви овде? -Већина њих, то ће бити довољно.
Почните да их утоварате. -Да, гђо. Чули се! Идемо, утоварајте их!
Здраво, Томасе.
Драго ми је да ниси повређена.
Шта је ово ког ђавола? Тереза. -Шта се дешава?
Она је са њима. -Откад?
Тереза је увек показивала захвалност за опште добро.
Кад јој повратимо успомене, биће само питање времена.
Жао ми је.
Нисам имала избора, ово је био једини начин. Морамо лек пронаћи.
У праву је и свему овоме ће доћи крај.
Мораш то разумети Томасе. Без обзира каквом ме сматраш.
Ја нисам чудовиште, већ доктор. Заклела сам се да ћу пронаћи лек.
Без обзира на цену.
Само ми теба још времена. -И још крви.
Здраво, Мери. Надала сам се да ћемо с опет срести.
Жао ми је што си изложена овим околностима.
И ја жалим за много тога. Али не због овога.
Бар ми је савест чиста. -Као и моја.
Мери, Мери. Мери!
Мери! Мери Бежите од мене!
Мери, Мери. Мери!
Не! Мери! Не...
Хајде, Џенсене. Утовари их, па да идемо. А осталих људи се решите.
Идемо, идемо! -Бежи од мене! -Соња! -Ерисе!
Повуците се, сви назад! -Не пуцајте! -Не прилазите! Не пуцајте!
Не прилазите, пустите их. -Томасе, спусти експлозив.
Све их пустите! -Знаш да не могу то да урадим. -Томасе, престани.
Договорили смо се и обећали су ми да ћемо сви бити безбедни.
Сада бих ти требао веровати? -Да, то јој је био једини услов. -Ћути!
Све се може вратити како је некад било. Томасе, зар желиш да сви умру?
Послушај је Томасе. Размисли шта радиш.
Ми смо уз тебе, Томасе.
Не. -Немој. -Уради то Томасе, ми смо спремни.
Не враћам се тамо. -Томасе. -Ово је једини начин.
Томасе!
Морамо да идемо! Бежите!
Водите је одавде! -Хајде! -Јеси добро? -Стој! Баци то дечко.
Бомба! -Бежите, сагните се!
Стој!
Каква штета.
Винсе, брзо! -Сагните се!
Имам те, мој си.
Бежите одавде! Брзо! Брзо!
Хајде, Томасе. Бежите одавде. -Идемо! -Бежите одавде, брзо!
Сагни се.
Минхо! Минхо!
Минхо!
Минхо! -Томасе! -Не!
Минхо! -Брзо! Идемо! Хајде! -Минхо.
Улазите.
Шта ћемо сада да радимо?
Покупићемо оно што је остало од нас.
Држаћемо се плана и одвешћемо вас у безбедну зону.
И почећемо из почетка, претпостављам.
Не идем са тобом. -Шта?
Обећао сам Минхоу да га нећу напустити, морам да идем за њим.
Мали, погледај мало око себе. Опаки су нас управо испрашили.
Размисли где ћеш се упутити? -Никога нисам питао да пође са мном.
Томасе, слушај ме. Познајем Минха...
откад знам за себе.
Да постоји неки начин да му помогнемо, веруј ми.
Стајао бих ту уз тебе. А то о чему причаш...
То је немогуће. -Делује више као самоубиство.
Можда. Али ја знам шта бих сад требао да урадим.
Не ради се само о Минхоу. Већ о свима нама.
Говорим о онима који су заробљени код Опаких. И онима које ће отети.
Они никад неће престати.
Никад се неће зауставити. Зато ћу их ја зауставити.
Чак ћу да убијем и др Пејџ ако треба.
Морам нешто признати. Мало освете би ми пријало.
Па, то је био добар говор дечко.
Дакле, који је твој план?
Превод и обрада: Гале ~Посвећено мом оцу~
Preuzeto sa www.titlovi.com