Dincolo de țărmurile sterpe ale Mării Moarte
a trăit un popor vechi, numit iebusiți.
Cu mii de ani în urmă, pe întinsul afloriment de rocă,
se spune că unii oameni se închinau lui Shalem,
zeul soarelui apune.
Orașul a fost cunoscut numai ca așezare a lui Shalem.
+ I E R U S A L I M +
De-a lungul anilor, acest oraș a reprezentat
locașul pământesc a lui Dumnezeu, în trei religii majore.
A fost și cel mai rezonant loc în confruntările istorice.
Mulți au crezut că a fost centrul lumii.
Astăzi, orașul cetate vechi din centrul Ierusalimului
este un mozaic de culturi și credințe.
Evreii, creștinii și musulmanii trăiesc împreună,
totuși, în locații separate.
Fiecare are locul propriu în Ierusalim.
Toată lumea din Ierusalim are o poartă favorită.
A mea este Poarta Damascului.
Cum intrați pe Poarta Damascului
vă aflați deja în zona musulmană Quarten.
Acesta este Ierusalimul meu.
În arabă, noi numim Ierusalimul: Al-Quds, ceea ce înseamnă: Orașul Sfânt.
Dar este și un loc în care oamenii merg la muncă, negustorii își vând produsele
iar copiii se joacă și merg la școală.
Ierusalimul pentru mine este mai mult decât un oraș.
E frumusete, spirit și deasemenea religia mea.
Dar cel mai important, este familia mea.
Majoritatea oamenilor nu cred că sunt musulmană.
Doar atunci când mă duc la moschee
și îmi pun pe cap eșarfa care pe unii îi surprinde.
Ierusalimul este plin de surprize.
De două ori pe săptămână, cartierul evreiesc există o sărbătoare mare.
Băieții o numesc: Bar Mitzvah.
Fetele îi spun: Bat Mitzvah.
Este momentul în care devii adult.
Evreii din Ierusalim sunt veniți din peste o sută de țări diferite.
De exemplu, familia mea. Mama mea este din Paris.
Părinții ei sunt din Tunisia. Familia tatălui meu este din Polonia.
Indiferent de unde venim, Cu toții urmăm rădăcinile noastre aici.
Uneori mă simt ca și cum aș merge pe aceleași pietre ca strămoșii mei.
Din vremuri biblice, avem un cuvânt special
ca acela când evreii se întorc în țara promisă.
Noi spunem: Aliyah, ceea ce înseamnă că mergem până la un loc și mai mare.
Și pentru noi, evreii, nu există ceva mai mare decât Ierusalimul.
După mine, cel mai potrivit moment de a veni la Ierusalim, este de Paști.
Fiecare Paște începe cu procesiunea din Duminica Floriilor.
Am mers pe jos la Muntele Măslinilor
unde se sărbătorește ziua în care Iisus a intrat în oraș.
În fiecare an, eu și fratele meu George ne alăturăm acestei procesiuni de Florii
și cunoaștem oameni din întreaga lume.
Paștele... pentru cei mai mulți oameni înseamnă ouă, iepurași și decorațiuni.
Dar aici, încă se mai simte acel Paște ca acum 2000 de ani,
încă retrăim evenimentele lui Iisus
patimile lui Hristos, la fel, pas cu pas, la fiecare Paște.
În zona creștină trăiesc etiopieni, ortodocși din Grecia,
catolici, copți, sirieni și fiecare comunitate
celebrează Paștele în felul lor.
Alături de zona creștină avem cartierul armean
sărbătorind Paștele în propria lor biserică.
Orașul vechi este foarte mic, iar cele patru categorii de oameni nu comunică foarte mult.
Deși trăim în aceeași zonă, nu știm foarte mult unii despre alții.
Pe o suprafață de circa 1000 m pătrați,
orașul vechi din Ierusalim deține unele dintre cele mai sfinte așezăminte din lume
pentru evrei, creștini și musulmani.
De ce jumătate din oamenii de pe pământ prețuim același spațiu mic?
Ierusalimul se află la intersecția dintre Africa, Asia și Europa.
O regiune cunoscută ca leagănul civilizației.
Marile imperii au început aici, acum 5000 de ani.
Alte mari puteri au apărut în jurul Ierusalimului
devenind astfel un câmp de luptă constant.
Fiecare civilizație și-a lăsat amprenta aici.
Romanii au construit orașe portuare mari pe Marea Mediterană.
Pe mormintele profeților biblici, musulmanii au construit altare.
Pe un platou mare, peste Marea Moartă,
regele Irod cel Mare a construit Masada,
o cetate de munte, unde rebelii evrei
au opus ultima rezistență împotriva armatei romane.
În deșertul Iudeii, primii creștini au construit mănăstiri izolate.
Unele mai sunt și astăzi.
Fiind cucerit de peste 40 de ori,
Ierusalimul ascunde multe orașe.
Fiecare construit pe ruinele altuia,
ruine ce mai pot fi găsite și astăzi sub picioarele noastre.
Imaginați-vă că sunteți un detectiv
și încercați să rezolvați un mister pe baza unor dovezi adunate la un loc:
Asta este exact ceea ce fac arheologii,
cu excepția faptului că noi o facem pentru trecut.
Unul dintre motivele care face Ierusalimul un loc interesant pentru construcții
sunt straturile de ocupație continuă, unul deasupra celuilalt.
Întorcându-ne înapoi, acum 5000 de ani la primii locuitori,
la iebusiți, profeți biblici și apoi de la locuitorii lui Israel
din perioada romană până la cruciați și până în prezent.
Înțelegem vechiul Ierusalim ca o încercare de a așeza un puzzle uriaș
mai ales că ne lipsesc cele mai multe piese
și nu știm unde ar fi originalul de bază a imaginii.
Tot ce descoperim în pământ este ca o nouă piesă de puzzle.
Ierusalimul se află la capătul unei regiuni
care a dat motiv arheologiei să avanseze în căutări.
Una dintre cele mai spectaculoase descoperiri
sunt documentele de la Marea Moartă,
care au fost scrise cu peste 2000 de ani în urmă
și sunt de departe cele mai vechi copii pe care le avem din Biblia ebraică.
La cele mai adânci niveluri sub pământ s-au găsit primele rămășițe
ale oamenilor care au trăit în această țară.
Ce a atras în primul rând pe oameni la Ierusalim?
Este izolat, sărac; oraș de munte stâncos.
Răspunsul este simplu: Apa.
În inima orașului antic din Ierusalim
este un izvor care are apă proaspătă în tot timpul anului.
Deci, locuitorii au tăiat un tunel prin roca de bază solidă pentru a ajunge la apă.
În afară de apă există un alt motiv pentru care Ierusalimul a devenit important.
În partea de sus a dealului cu vederea spre oraș.
Marele afloriment de rocă despre care se credea de iebusiți
că este închinat zeului apusului de soare.
În tradiția evreiască, aceasta este piatra fundamentală unde a fost creată lumea
și locul unde cele mai importante evenimente din Biblie s-au petrecut.
Abraham pregătit să sacrifice pe fiul său, într-o încercare de credință.
Regele David aducând Chivotul Legii.
Și împăratul Solomon construind primul templu, casa lui Dumnezeu.
După ce templul a fost distrus de babilonieni,
credința a supraviețuit, scrierile biblice descriind
că Ierusalimul a fost cel mai apropiat loc de pe pământ la Dumnezeu.
Bunicul meu a venit prima dată la Ierusalim, când avea 12 de ani, în 1936
pentru că tatăl său a simțit că ceva rău se va întâmpla în Europa.
Dar tot restul familiei sale a rămas în Polonia
murind se pare în timpul Holocaustului.
El a făcut cercetări despre fiecare loc din orașul vechi,
și a scris chiar șapte cărți despre Ierusalim.
Și acum, la 90 de ani, încă învață în fiecare zi
ceva nou despre Ierusalim.
Cred că este cea mai mare dragoste a lui.
După soția lui, dar...
Cred că o parte din dragostea lui
pentru Ierusalim a trecut la familia sa și la mine.
E un mormânt pe Muntele Măslinilor, numit după profetul Zaharia.
Numele familiei mele vine de aici.
Zaharia a văzut distrugerea Ierusalimului acum peste 2000 de ani în urmă,
dar el a prezis că într-o zi evreii se vor întoarce în patria lor.
La sfârșitul zilelor noastre sfinte, Ziua Ispășirii și de Paște
cântăm, "Anul viitor, în Ierusalem"
Acesta a fost visul evreiesc de sute de ani
să fie din nou în Ierusalim
și acum am șansa de a trăi acest vis.
Pot să simt cu adevărat puterea acestui loc.
Cât de mult de energie este în acest loc.
Obișnuiesc să merg de fiecare dată de ziua mea
să spun o rugăciune la Zidul Plângerii.
Noi credem că toate rugăciunile trec prin Zid și ajung la Dumnezeu.
Locul de rugăciune evreiesc de la Zidul de Vest
este unul dintre cei patru pereți
care sprijină enorma platformă de piatră
unde acum 2000 de ani, regele Irod cel Mare reconstruit templul
pe o scară comparabilă cu Marile Piramide din Egipt.
Când Irod a reconstruit templul
a înconjurat platforma pe care se află acest perete masiv.
Suntem acum în colțul de sud-vest al acestui zid
și vedem pietrele gigantice cu care a fost construit peretele.
Cum au putut fi așezate pietrele uriașe în această poziție
fără nici un fel de utilaje moderne pe care le avem astăzi?
Folosind tehnica modernă și descoperirile arheologice,
ne putem imagina că cel de-al doilea templu ar fi putut arăta astfel
în toată splendoarea sa.
Astăzi, la mult timp după ce al doilea templu
a fost distrus de armata romană,
evreii deplâng pierderea zidului care odată era cel mai apropiat de templu.
Zidul de Vest
Cu sute de ani în urmă,
familia mea a venit din Grecia și Italia să vadă Țara Sfântă
și au rămas aici.
Familia mamei mele s-a stabilit aici, în Betleem.
Este orașul în care s-a născut Iisus.
De Paște ne adunăm în fața Bisericii Nașterii Domnului.
Și, uneori, chiar ajung să cânt acolo cu corul meu.
Timp de secole, pelerinii creștini au venit în locurile lui Iisus,
în Betleem, locul nașterii Sale
și în Ierusalim, locul unde a fost omorât.
Au urmat râul Iordan,
acolo unde mulți cred că a fost botezat,
până spre Marea Galileii.
Potrivit Evangheliilor,
el a început propovăduirea în satul Capernaum
și a învățat în sinagogă.
Pe aceste țărmuri,
creștinii știu că a ținut unele dintre cele mai faimoase predici ale Sale.
A găsit ucenici printre pescarii locali.
Aici este grădina Ghetsimani, din Ierusalim,
locul unde, după Noul Testament, a fost arestat
înainte de a fi condamnat la moarte.
În Vinerea Mare
mii de pelerini merg pe jos pe Drumul Crucii (Via Dolorosa)
drumul ce l-a parcurs Iisus înainte să fie crucificat.
Finalul procesiunii are loc în interiorul Bisericii Sfintei Învieri.
Această biserică este foarte specială pentru mine.
Uneori văd oameni care au visat toată viața lor să vină aici.
Îmi dau seama cât de norocoasă sunt să trăiesc în Ierusalim.
Pot veni la biserică oricând doresc
să ating piatra de pe Golgota,
locul unde noi credem că Iisus a murit pe cruce.
Și să vizitez mormântul unde a fost îngropat
iar a treia zi a înviat din morți.
Pentru a înțelege mai bine, cei mai mulți oameni
cred că Iisus a fost îngropat și crucificat aici,
apoi înmormântat.
În subteranul bisericii,
arheologii au găsit gravuri vechi.
O corabie trasă de un om cu o inscripție în limba latină:
"O, Doamne, am ajuns."
Scrisă de peste 1700 de ani,
fapt ce arată că creștinii se închinau aici
chiar înainte ca biserica să fie construită.
Într-o altă parte a bisericii,
sunt morminte antice săpate în stânca
cunoscută sub numele de Golgota.
Cei mai mulți arheologi cred că acest loc a fost un cimitir evreiesc
în vremea lui Iisus.
Pe aceste morminte în stâncă de pe Golgota
se va construi mai târziu cea mai importantă Biserică a creștinismului,
Biserica Sfintei Învieri.
În cele din urmă, arheologii nu au putut dovedi că Iisus a fost îngropat aici.
Aceasta rămâne o chestiune de credință.
Familia mea are rădăcini adânci în Ierusalim.
A fost aici de sute de ani.
Ne place să vorbim despre istoria familiei
în special în luna ramadanului,
dacă întreaga familie se adună să fie împreună.
În timpul ramadanului,
fiecare stradă concurează să vadă cine poate face cele mai bune decorațiuni
și cine organizează cea mai mare paradă.
Pentru lumea musulmană, Ierusalimul este orașul profeților,
Avraam, David și Iisus.
Musulmanii cred că ultimul dintre profeți a fost Mohamed,
și că într-o noapte, el a fost luat într-o călătorie miraculoasă
din Mecca la Ierusalim,
unde a urcat la cer pe o scară de lumină.
De peste o mie de ani,
musulmanii au legat călătoria profetului Mohamed
cu platforma de case de piatră de pe Domul Stâncii de Aur
și moscheea de la capătul sudic.
Dacă te duci la moschee,
lasă toate zgomotele și mulțimea în urma ta.
Ai venit la acest loc larg deschis
natural, cu pasări și copaci.
E ca și cum ai fi într-o altă lume.
Dintre toate clădirile din Ierusalim,
cea mai frumoasă pentru mine este Domul Stâncii.
Domul Stâncii este, de fapt construit pe o stâncă,
pe care o numim Al Sakhrah,
dacă credem că profetul Mahomed, cuprins fiind de pace,
a urcat la cer și a condus pe toți proorocii în rugăciune.
Construit în urmă cu 1300 de ani
Domul Stâncii este printre cele mai vechi monumente islamice din lume.
Dar de ce aici, chiar deasupra Zidului de Vest?
Ce este acest locaș care a deschis poarta spre Dumnezeu pentru musulmani?
Cea mai veche hartă a Ierusalimului descoperită vreodată
arată că atunci când musulmanii au ajuns biruitori în secolul al VII-lea
au găsit un oraș creștin,
dominat de Biserica Sfântului Mormânt.
Se spune că au fost invitați să se roage în interiorul bisericii,
dar ei au cerut în schimb locul din partea de sus a platformei de piatră
pentru a construi locul lor de cult.
Platforma era abandonată, umplută cu gunoi.
A fost nevoie de o singură curățenie generală
pentru a începe apoi construirea clădirii.
Marele afloriment de rocă,
obiectul din centrul sfintelor povestiri din Ierusalim.
Astăzi, Domul Stâncii păzește piatra veche,
dacă se crede pe iebusiții aici s-au închinat odată, la piatra templului,
iar profetul Mohamed s-a înălțat la cer.
Sâmbătă înainte de Paști;
Creștinii ortodocși sărbătoresc învierea lui Iisus
la ceremonia Sfintei Lumini,
unul dintre cele mai vechi ritualuri ale creștinismului.
Pentru evrei marile zile sfinte
se celebrează la Zidul de Vest de către rabinii,
despre care se spune că ar avea aceeași binecuvântare ca cei
de acum 3000 de ani.
În zilele ramadanului,
musulmanii cred că cerul se deschide și răspunde la toate rugăciunile lor.
+ SFÂNTA LUMINĂ A ÎNVIERII LUI HRISTOS+
+ BISERICA SFINTEI ÎNVIERI +
Când am venit în Orașul Vechi,
am văzut creștini și musulmani
și eram foarte curioasă cum se vedea Ierusalimul de către alții.
M-am întrebat dacă aceștia sunt interesați de comunitatea mea
sau de modul meu de viață.
Fiecare religie are o presupunere unul față de celălalt.
Credem că suntem atât de diferiți,
dar avem mai multe în comun decât ne dăm seama.
Trăim în acest domeniu mic, și știu că tuturor le place.
Noi toți iubim Ierusalimul.
Sper că într-o zi să putem avea curajul
pentru a satisface oamenii care trăiesc în imediata noastră vecinătate.
Poate nu încă acum.
Într-o zi, însă da.
Evrei, creștini și musulmani,
s-au regăsit adesea în conflict.
Cu toate acestea, toți au un patrimoniu și o dragoste
pentru locul în care își trăiesc convingerile lor.
Nicăieri nu este acest lucru mai evident decât în Ierusalim.
De acest oraș de pe un deal se leagă speranțele lumii.
*StMS