WWW.PODNAPISI.NET
HOTEL TRANSILVANIJA 2
ČESTITAMO MEJVIS I DŽONATANU
Dobro došli! Dobro došli! -Čestitam, Drak.
Sve mu poljubim, svi su ovde.
G. i gđa Lohran, roditelji mladoženje i porodica.
Mama, tata! -Džoni! -Ne mogu da verujem da ste ovde.
O, da, da, da,! Ej, kako vam se čini moja cura?
Seksi. Opa. Šta kažete na moju?
Imaš curu? -Da, nevidljiva je. Zato ne možete da je vidite.
Aha. To je ona iz "Kanade"? -Počinje venčanje.
Odlično.
To je tako istinito, Marti.
O, kako je to slatko.
O, pobogu. Vidi ga.
Ups!
Da li je sve kako si htela, moja mala bobice otrovnice? -Jeste, tata.
Osim što nema deke Vlada. -Dušo, tvom deki se ovo ne bi dopalo.
On je staromodan. -Ko zna? Ako bi upoznao Džonija...
Pojeo bi ga. Nije tako napredan kao tvoj tatica.
Znači, stvarno ti ne smeta što nije čudovište?
Čovek, čudovište, jednorog, samo neka si ti srećna.
Hvala, tata.
¶ Uvek ćeš biti mesečina moja Mada na krilima ljubavi jedriš sada ¶
¶ Sada kad si si Džonijeva devojčica Džonijeva devojčica ¶
¶ A ipak i tatina Tvoja mama bi bila tako srećna ¶
¶ Jer uvek je znala Ljubav budi najbolje u tebi ¶
Ćao, tata. -Oh, zdravo, deco.
Tode, idi na pauzu.
Pa, šta ima? -Mejvis se pitala da li bi možda leteo s njom?
To odavno nismo radili. Neki poseban razlog? -Ne, uopšte.
Je l' tako, Mejvi? -Šta je bre njemu?
Blesavi se. Noć je tako lepa, i...
Ali ako ne želiš... -Ne, ne! Šališ se?
Pojeo bih korpu belog luka samo da letim s tobom.
Oh, duši, vidi te pufnaste oblake.
Sećaš se šta smo se igrali kad si bila mala?
Sakrij i nađi oštre objekte?
U redu. Obične žmurke.
Gde si?
Medena?
Mejvi? Medena?
Naći ću te!
Dušo? Jesi li dobro? -Jesam. Samo malo teže dolazim do daha
otkako sam trudna. -Da, pa, izgleda da će to više...
Šta?
Biću deka!
A ja ću biti tata!
¶ Jer ti si tatina devojčica, ili dečak Tatina devojčica, ili dečak ¶
Dušo, opet sam gladna. Donećeš mi malo sladoleda sa sardelom?
Ne, ne, ne. Ne smeš se predati svojim žudnjama. Nije dobro za bebu.
Moraš povećati unos paukova, da može lakše da se pentra po plafonima.
I jesti puno ovčje žuči.
Volim te, tata, ali ne znamo ni hoće li ovo dete biti vampir.
Bila bih oduševljena da beba bude čovek, kao Džoni.
"Čovečja." Sa hiljadugodišnjim genima Drakula. Nema šanse.
Samo neka je beba zdrava. -Naravno. Mali zdravi vampir.
Ili čovek. -Da, čovek koji leti kao šišmiš.
Evo ti. Malo supe sa čudovišnim knedlama. Mamin recept.
Hvala, tata.
Isto kako si ih pravio kad sam bila mala. Moje omiljene.
Izvini.
Gdine, samo ocu je dozvoljeno u salu za porođaje. -Stvarno? Ovaj, dobro.
On je porodica, valjda.
Oh, gledajte! Dečak je! Dečak! Krvna loza Drakule se nastavlja!
Niko te neće povrediti dok sam ja ovde, moj mali đavolčiću.
Tata, mogu li da uzmem svoju bebu? -Da sam ja tata, rekao bih da.
Ali ja sam sestra Fransin. Ipak izvoli.
Moja greška.
Mali Denis ima godina dana. Opa!
Lepo. Da. Sladak mali.
U redu, vreme je za poklone. -To! Obradujmo dečaka!
Vidite šta sam mu ja doneo. Bling! -Opa. Ukleto?
Super ukleto. Samo najbolje. Direktno iz Egipta.
Tek je počeo da hoda, možda će biti teže od...
Nije ti ništa, Denisoviču. -Zove se Denis, po mom ocu.
To mu nije vampirsko ime. Moj mali Denisovič-Visovič.
Ha! Jesmo li sigurni da je vampir? Mislim, nije to ništa loše,
ali zar ne bi trebalo da ima očnjake i tu bledunjavu kožu kao vi?
Tehnički, vampiru zubi rastu tek u petoj godini.
Dobiće svoje očnjake. On je Drakula. -Takođe je i pola Lohran.
Možda bi bilo bolje da da živi kod nas. Ima više ljudi.
Šta? Gledajte kako se lepo igra sa vučićima.
Imamo poklon. Nadam se da je prihvatljivo. -"Moja prva giljotina."
Vrlo poučno. Odlično, Frenk. -Super je. Hvala. Moramo je osigurati za bebu.
Džoni, da li znaš gde si ostavio gumene štitnike?
Zaštita za giljotinu? Ona treba da seče prste, to je deo zabave.
Stavila je zaštitu po celom hotelu. Neko je previše zaštitnički nastrojen.
Džoni! Brzo dođi!
Šta je? Je li dobro? -Denis je rekao prvu reč!
Jeste? -Hajde, dušo. Kaži opet.
Bla, bla, bla. -Ja ne govorim, "bla-bla-bla."
Nisam to ni rekla. -Otkud mu onda to?
Možda si to nekad rekao.
Kažem to samo kad kažem da to nisam rekao!
U redu, dečko. Shvatili smo. Možeš da govoriš.
Denisoviču... -Tata.
Samo tražim kvarne zube.
Znači, to si bila ti!
Pobogu, Leonarde. Da stvarno izgledaš tako užasno,
mislim da se ne bih družio s tobom. -O čemu se ovde radi?
Zabavljate se? Javi se na telefon.
Nije me briga što Džoni kaže da je to "kul aplikacija". On je još novi ovde.
Je li, Testasti, jesi li pozvao mrtvačka kola za Gremlinbergove?
Nisi, proveravaš svoj profil na fejsbuku. Opet.
Drak, rekao sam im da su društvene mreže
najbolji način za promociju hotela. Je li tako, Kliftone?
Drak, hteo sam da sprovedem neke svoje zamisli,
kao tvoj novi asistent za odnose s ljudima. -Naravno. To je pravi posao.
Skup izgovor da Mejvis bude srećna jer si ostao ovde. -Da. Razmišljao sam,
s obzirom da sada imamo mnogo ljudi,
možda da uvedemo nove tačke? Recimo mađioničare?
Šta fali Trookom Hariju? -Možda je malo preterano za ljude.
Recite mi, gdine, koja beše vaša karta? -Trojka pik?
Da li je ovo vaša karta? -Opa!
Ne, Hari je odličan. Ne možeš kriviti njega što publika ne kapira.
Dobro, a šta je s Vejnom? -Vejn? Jesi li lud? On je moj dečko.
Možda nešto drugo umesto tenisa? -U redu, ono što treba da uradiš je
da podigneš reket za fini top spin. Pokušaj da udariš ovu.
Šta je to? Kakav je to zvuk? To sam ja! -Samo mobilni telefon koji sam ti dao.
Klifton ti šalje poruku da vežbaš odgovaranje.
Ovaj... Šta... Nešto neće.
Daj meni. "Dragi Drak, grmljbljgr."
Sad možeš da odgovoriš Kliftonu. -U redu, dobro.
Kako ti radiš to? -Možda ti smetaju nokti.
Lako je. Pazi. Poslaću poruku Mejvis. "Hajde da se nađemo večeras."
Vidiš? Odmah mi je odgovorila. "Neće moći. Ne mogu da ostavim Denisa."
Dobro. "Hoćemo li ikad više biti nasamo?"
"I meni je potrebna ljubav." I šaljem.
U redu. Sve mi to govori da si patetičan.
Da, jasno mi je. Možda treba da nabaviš Blutut. -Dobro. Blutut, dođi ovamo.
I šta sad?
Probudi se, moj Denisoviču. -Zdravo, deko.
Zdravo, moj mali đavole. Jesi li imao lepe košmare?
Aha. Sanjao sam da vidim stegosaurusa. -O... I pio si njegovu krv?
Ne. -Ma nema veze.
Hej! Hoćeš da radimo nešto lepo? -Da!
Naučiću te kako da se pretvoriš u šišmiša. Kao ja. Vidiš? -Super!
Da! Super, kao što rekoh. Probaj sad ti.
Ja sam šišmiš. Ja sam šišmiš. Ja sam šišmiš. Ja sam šišmiš.
Ja sam šišmiš. -Mislio sam, pravi šišmiš.
Ja sam šišmiš!
Denisoviču, udahni duboko. Stvarno možeš
da se pretvoriš u šišmiša. Probaj. Oseti.
Ne pile.
Šta je to? Brejkdens?
Ako ti pokažem moj ples, hoćeš li probati da letiš? -Aha.
Tata? Zašto plešete?
Ovaj, plesao je u snu. -Hajde, dušo. Natrag u krevet.
"U krevet"? Već je prošlo 20:00 h. -Zaboravio si novi raspored spavanja?
Ide na predavanja za ljude pola dana.
Kad bi mogao da spava bar do 02:00 h, bilo bi super za njega.
Ali, smrtkice, šest Vejnovih vučića večeras slave rođendan.
Nećeš valjda da propusti to?
Tata, volim vučiće, ali su malo pregrubi za Denisa. -"Pregrubi"?
Zar nisi primetio? Denis je drugačiji.
Šta to govoriš? Denisovič ne treba da se druži sa čudovištima?
Volim čudovišta! Video! Video! -Ha! -Želiš da pustiš deki Draku tvoj video?
Da!
Ko je najbolje čudovište? -Kejki!
Jeee! Kejki je srećno čudovište! Kejki voli kolače! Njam!
Pupa malo boli. -Ček' ček'. Ovo je čudovište?
Uzmi kolač, Vuzlemplbam. Upamtite, deco, prava čudovišta uvek dele.
"Dele"? Da! Kad pomislim na čudovišta, mislim na "dele."
Ja ću da ti kažem šta su prava čudovišta, Denisoviču.
Tata, molim te. Još malo pa ima pet godina. Ne preteruj.
Uspori, Vuzlemplbam.
¶ Treperi zvezdo mala, pitam se... ¶ -Mama, prestar sam za uspavanke.
Šta? ta pesma ne ide tako. -Tako je većina ljudi peva.
"Većina ljudi"? A šta fali... ¶ Pati, pati, vrišti od bola¶
¶ Iz mozga ti krv šiklja ¶ -Tata. -Ma hajde. Znaš kako sam ti je pevao.
¶ Ko šljivu gnječe te Zombi Prodornom bolu ti ćeš podleći ¶
¶ Pati, pati, od bola vrišti
Nikad više nećeš disati ¶
Još uvek uspeva.
Srećan rođendan, Voli, Vilsone, Vupi, Vejlone, Vipi i Vanje.
Denisoviču! Moj veliki dečko! Došao si!
Razmišljala sam o onome što si rekao. Možda sam preterala sa zaštitom.
Hvala, kovčežiću moj. -Denise! Volim te! Zing!
Ćao, Vini. -Prosto obožavam tvoje ukusne jagodaste loknice! Zing, zing!
Vini, pusti ga na miru, dušo. Izvini, Mejvis.
U redu je, teta Vanda. Samo se igraju. Svetog mi besnila! Limbo? Obožam ga!
Idi tamo, Mejvi. -Stvarno? Ali sada sam roditelj.
Pokaži im kako se to radi. -Dobro, dobro.
Nemoguće! Pinjata?
Mejvis, draga, to je za kasnije.
Ne želimo da štenci pojedu previše... -Slatkiši!
Šećera.
Žao mi je. Jesam li ja ovo izazvala? -Ne brini. Ne zovu ih džaba okot.
Denise, jesi li dobro?
Našao sam bombonu! -Gle! Ispao ti je zub.
Šališ se? Ispao ti je zub? -O da, itekako. Evo izlazi mu očnjak.
Tata, njegov mlečni zub nije bio očnjak,
zašto bi to bio sledeći? Nije čudovište.
Sunce uskoro izlazi, moramo da se spremimo za nastavu.
Šta fali nastavi ovde? Kao recimo, dečja joga?
Joooogaaaaa!
Ovo je Dinisovičev dom. -Ne znam, tata.
Šta to ne znaš? -Ovaj, razgovarali smo o selidbi.
Negde gde je bezbedno za Denisa. Možda u Džonijevom gradu u Kaliforniji.
Žao mi je, ali ne možeš da pretvoriš nekog u nešto što nije.
Dođi, dušo. Moramo da idemo. -Zing, zing?
Mejvi, čekaj. Ne misliš valjda ozbiljno?
Slažeš se s tim? Odlaskom? -Ovaj... nije još odlučeno.
Samo odlučno priča o tome, ali do tada, nije odlučeno.
Je l' me on to upravo prekrio ptičjom hranom? Da, jeste.
Tata, to nije očnjak. Tata, ovde možda nije dobro mesto za Denisa.
Je li tako, Džoni? O, da, batice. Nisam ja kriv. Mejvi je.
Hej, batice. Bojim se da kažem bilo šta.
Hej, batice. Ja sam batica!
Drak? S kim pričaš? -Ne uznemiravaj! Grof se svađa sam sa sobom.
O čemu se svađaš, Drak? -Deca. Mejvi Vejvi kaže da bi da ode.
Da ode? A Džoni? On ne želi da ode.
Čini hotel ljudskijim za Denisa. Znaš, s obzirom da nije čudovište.
On jeste čudovište! Samo mu očnjaci kasne.
Ma da. A ja mogu da budem model za ruke.
Umukni! Upravo sva ta ljudskost zbunjuje Denisoviča.
Možda bi trebalo više okružiti dete čudovištima. O! Treba mi ogrtač.
Ne mogu. Ona je uvek tu, proverava me.
Čoveče, kad bi samo mogao da ga odvojiš.
Čekaj malo. To i Džoni želi.
Da se odvoji nasamo sa Mejvis.
Jesu li uopšte išli negde još od pre venčanja?
Ići će sada. Kao i mi. Frank, ti si genije.
Vodićemo Denisoviča u sva naša stara utočišta.
Svi će mu pokazivati naše veštine.
Učiti ga kako da bude čudovište.
I začas ima da mu izrastu očnjaci. -Dečak puni pet godina sledeće nedelje.
Ako ne pokaže da je vampir do tada, nema od toga ništa.
O, pokazaće itekako. Samo mu treba malo vremena nasamo sa njegovim vampdekom.
"Vampdeka"? -Vampirski deka.
Ma hajde. Očigledno je.
Džoni, izađi! -Šta? Ko je to?
Tvoj tast. Treba da popričamo.
Š'a ima?
Dozvoli da te oslobodim. -Nema problema.
Nekako mi se dopala njihova pažnja.
Mogu li da ostanu? Nisu još spremni da odu. -Hajde, idite svojoj mami.
Čuj, želiš da ostaneš ovde? -Naravno.
Ovo je prvo mesto u kome mogu stvarno da budem svoj.
Nisam se osećao toliko živim još otkako su izmislili punjenu hrskavu picu.
Dobro, onda moramo nešto da uradimo. Pazi, evo plana.
Možda je dobra ideja da je odvedeš u tvoj grad. Ali upamti...
Znači, seckani avokado, ovas sa kajsijom,
Aveno ovlaživač kože posle svakog kupanja.
A onda krem od puternog drva na guzu pre pidžame a zatim 20 min. raspršivača
dok mu čitam njegovu knjigu "Učenje Fonetike".
To je velika obaveza, tata. Možda da povedemo Denisa s nama.
Šta? Šališ se? Da mu poremetimo rutinu? Ne, ne.
Idite vi u Kaliforniju da proverite je li pravo mesto za Denisoviča.
A ti si upamtio kako se video čatuje? -Da, da. Telefon, dugmići i agonija.
Hvala ti na razumevanju. Znam da ćeš paziti na njega.
Naravno, Mejvi. Dabogda me uboli u srce kocem. -Tako će mi nedostajati.
Volim te, Denise. -I ja tebe, mama.
Pričaću mu priče o tebi svake noći pre spavanja. -Najbolji si. Volim te.
Nedostajaćete mi. Svi ste moja porodica. Volim te, Drak.
Da. I ja tebe volim. Ne zaboravi plan. Samo je zamajavaj da bude srećna.
Ali ne previše srećna, kapiš? -Da. Operacija "Zamajavaj da bude srećna."
"Ali ne previše srećna, kapiš?", upravo počinje. Važi? -S osmehom.
Zagrlićeš me? -Ne.
Natrag na spavanje. -Ah, da, idemo u krevet. Svi volimo krevet.
Samo ćemo prvo nešto uraditi.
Da li je toplo vreme tamo gde idemo?
Nadam se da nije. Telo mi još nije za kupaći kostim.
Svejedno. Gde je Grifin? -Čekaćete me? Samo da se oprostim od Emili.
O, brate. -Mnogo ćeš mi nedostajati.
Znaš, moraš da budeš jaka, draga. Jer ono što imamo je neraskidivo.
Mala, ne plači. Svi nas gledaju. -Dobro, moram da prekinem ovo.
Pusti ga neka završi.
Dobro, ljubavnici. Popijte šampanjac pa da krenemo. -Oh, da. Svakako.
Živeli, mala.
Oh, nespretnjakovićka. -Ništa ne smemo da kažemo?
Ne. Nemamo vremena za gluposti.
Kako se zakopčava ovo glupo sedište? -Morao bi da podsečeš nokte.
Mi prosto zalepimo decu selotejpom.
Šta će on ovde? -Rekoh mu da može da pođe. Nije nikad bio van hotela.
Blobi, nema mesta. Izvini.
Da, neće moći. -Dobro, dajte mu el. skuter. Hajde više da krenemo.
Gde idemo, deko Drak? -Oh, Denisoviču, idemo u avanturu.
Čudovišnu avanturu. -To! Čudovišta! Ješćemo tortu.
Šta reče? -Ne. Nema torte na ovom čudovišnom putovanju.
Nema torte, jerbo Kejki kaže: "Od previše kolača tiba boli." To!
"Čudovišta uvek dele." -Opa.
Možda će nam trebati više od nedelju dana.
Hej, znate ko može brzo da sredi malog? Vlad.
Šta? Ne treba nam Vlad. Imamo ovo.
Znaš, Denisoviču, čudovišta su fina, baš kao ti.
A kad izađe mesec, počinje prava čudovišna zabava.
Postaje strašno. Je l' tako, društvo?
Društvo? Društvo! Šta je bre vama?
Svi vole tu pesmu. -Mi nismo svi. Mi smo strašna čudovišta. Sećate se?
Šta si to stavio unutra? -Audio knjiga.
Životna priča Bigfuta. Lično je čita. -Prvo poglavlje.
Ovo će biti fantastično.
O, da. Bićeš srećna, ali ne previše srećna. -A? -Šta?
Hoću da vidim sve što si radio odrastajući.
Samo nek si zamajana, kapiš?
Posetićemo par mesta na putu do mojih. -Samo da pozovem tatu.
Nemoj! Tek je 01:00 tamo. Denis još nije ustao.
Da. Nisam navikla da sam daleko od njega.
Sve će biti super. Tvoj tata je tako posvećen. -Znam. najbolji je.
Skreni ovde desno. Denisoviču, budi se.
Momci, vraća li vam ovo sećanja? Vršljali smo ovde sa sto godina.
Mračna Šuma Slobocije.
MRAČNA ŠUMA GRADSKI PARK I BICIKLISTIČKA STAZA
Lepo su ovde sredili. -Dobro, napolje iz kola.
Denisoviču, videćeš sve specijalnosti svakog čudovišta.
Prvo će nam Frank pokazati kako plaši ljude. -To! Reći će "Bu!"
Da, mislim da "bu" slabo pali. Ali zato smo ovde. Da učimo od majstora.
U redu, probaću.
Da, zavisi od toga kako radiš.
Frankenštajn! -Hej, kako ste mi?
Fantastičan si! Može slička? -Svakako. Malo selfija.
Stvarno? -Superiška! Mnogo ti hvala.
Lepo se provedite. -Bu!
Oh, neodoljiv je. -Neodoljiv, da.
Nije strašan, ali "bu" je dobar početak.
Na mojoj rođendanskoj torti će biti najbolji dasa. -Da pogodim. Kejki.
Ne. Ovaj je tako super. Penje se po zidovima i nosi plašt.
Stvarno? A ko je taj super dasa? -Betmen!
Betmen. Divota. Ne znaš više nikog super sa plaštom?
Ovo je dobro. Stani ovde.
Dobro, Vejne, tvoj je red. Ubij nešto. Denisoviču, gledaj ovo.
Šta? -Rekoh ti, hajde.
Ako ne inspirišemo Denisoviča, kako će pronaći čudovište u sebi?
Čudovište u čemu? -Ničemu, samo...
Evo ti, uzmi avokado. -To!
Tvoja mama kaže da je to dobra masnoća. Šta god da je mislila time.
Slušaj, neću da opet budem čudovište samo da tvog unuka učinim vampirom.
Uostalom, nema šta da se ubije ovde. Sve je bilo...
Ah... Baš je sladak.
Ali ubij ga. -Divota. Znate da to godinama nisam radio.
Ne moramo više da ubijamo. Imamo granule. -Denisoviču, oduševiće te ovo.
Vejn će pojesti celog jelena, a sledeći je tvoj. Hajde, Vejne.
Čoveče, prestar sam za ovo. Dobro, kako ono beše?
Ne, ne. To je za mesec. Oh, režanje. Da, evo.
Grrr! -Hvataj, dečko!
Sredi ga, čika Vejne.
E jesi mi ti neki vukodlak. Stvarno si rekao "grrr"? Ti si vukapersa.
Rekoh da sam zarđao. -Daj mi taj frizbi.
Ne! Moj je! Ja sam ga uhvatio! -Daj mi ga! -Vrati mi!
Daj ga ovamo! Daj! -Vrati mi ga!
Ma dobro je. On je blobast.
Ovo mesto je tako divno i živopisno. Šta ćeš prvo da mi pokažeš?
Ne znam. Lepo je, ali nema tu baš
šta da se radi kad padne mrak. -Čekaj! Kakvo je ono mesto?
I kažeš da mogu da biram između mnogo vrsta čipsa?
Da. -Kako se odlučiti?
Kakva je ono divna fontana rubina?
Džoni, jesi li probao ovaj Slurpe? -Nemoj tako brzo, dušo.
Ima 48 ukusa. Moramo sve da ih probamo.
Ne znam imamo li vremena. -Zašto? Mesto je otvorenu celu noć. Je l' da?
Da.
Džoni, vidi. Snimaju TV šou o ovom mestu a mi smo zvezde.
Zdravo, svete. -Fantastično.
Stvarno je fantastično. Tako si srećan, Kale.
Zdravo, svete.
U redu, Marej. Tvoj je red.
Izvinite. Znate li gde ovde može da se pregrize nešto?
Stvarno pitaš vampira gde ima da se pregrize nešto?
Pobogu, nisam mislio... Nismo odavde. -Kakva bruka. Samo nastavi dalje.
Izvinite na smetnji. Volimo vaše čokoladne pahulje.
Šta želiš da uradim? -Denisoviču, nećeš verovati.
Mumija može da prođe kroz zidove i pretvori se u roj buba
i prokune svakoga. -To zvuči opako.
Zabavno opako. Dobro. Pazi sad.
Marej će prizvati najveću peščanu oluju ikad viđenu. Udri!
Peščanu oluju? Nisam odavno. -Briga me. Hajde. Reci svoju malu čaroliju.
Dooobro. Važi. Frank, Vejne, Grifine, nemojte se onesvestiti.
Jao! Moja leđa.
Oh, čekajte.
Baš je slatko. Jao! Jao!
Čekaj. Stani kod onog igrališta. Pogledaj tu slatku decu.
Svetog mi besnila! Ovo izgleda ludo. -Ne znam baš, Mejvi.
Može da bude prilično opasno ako ne znaš šta radiš.
Naravno, ja razvaljujem na biciklu. Mogu li, drugar?
Pazi sad! O, da. Ovako sam ludovao svakog leta.
Mislim da sam ga malo izgrebao.
Moj red. -Mejvi, rekoh ti, trebale su mi godine da budem ovako dobar.
Samo ću da probam.
Šta sad kažete? To je moja devojka, klinci. -Tvoja žena, Džoni.
Moja žena. Još bolje. -To je bilo ludo, gospo. Gde ste sve to naučili?
U Transilvaniji. -Super. Imam rođaku iz Pensilvanije.
Ovi mališani su slatki. Denis bi ih voleo.
Divno mesto za podizanje deteta. -Oh. Za podizanje deteta?
Ne bih baš rekao divno. Možda turbulentno. Kapiš?
U svakom slučaju treba da odemo do mojih. Do sada bismo već bili tamo.
Naravno. Oh, hej, prošlo je 03:00 u Transilvaniji. Proveriću kako je Denis.
Čokoladne pahuljice. Zezate me? -U redu je, Drak. Vole nas.
Da. Čudovišta su sada na ceni. -O, da. Treba da prihvatiš to kao ja.
Imam najgledaniji video sa vežbama. Radite kao ja, dame. Desna. I leva.
Ne, devojke. Gledajte mene, ne gledate. Tako. I osam i sedam i šest...
To ne može sa mnom. -Ma hajde. čak i Bigfut razvaljuje u nemačkom fudbalu.
O, ne. Ne, ne, ne. To je Mejvis.
Moraš da se javiš. -Prejako pritiskaš. Nežnije.
Dobro! Denisoviču, budi se. O, bre, zakovao se.
Ja ću.
Tata, što se ne javljaš? -Šta?
Onako, Mejvi. Ovde nam je super u hotelu. Radimo hotelske stvari.
Izvini, dah ti je grozan. -Kapiram.
Kako ste vi? -Ludo se provodimo.
Vozili smo bicikle i bili u marketu. Ovde je zabavno. Je l' Denis dobro?
Ma naravno. Hoćeš da ga vidiš?
Da. Da, hoću. Ćao, dušo. Kako si?
Mama. Ja srećan.
Hej, batice.
Zašto nosi tamne naočare? -Igramo se.
Igramo se superheroja. -Jerbo sam ja Naočarko, superheroj!
Dobro, smanji doživljaj. -Letim. -Zvučiš nekako čudno.
Ne, ne, to je glas Naočarka. Smetnje. Signal je slab. Mejvis, čuješ li me?
Da, još sam... Dobro. Valjda se zabavlja.
Pa naravno.
Razvalio sam s Naočarkom. Sam sam to smislio.
Ubacio sam i "jerbo." Šta kažete? -Reče da se zabavlja. Džoni je uprskao.
Vozila je bicikl i bila u marketu. Želeće da se preseli!
Moram odmah da sredim malog. Stigosmo li više? -U redu, možda sam
promašio skretanje malopre. Nemoj da se ljutiš. -Šta?
Uključite navigaciju na ovom čudu. -Gledaj kako lagano ga dodirujem.
Molim unesite vaše odredište. Molim. Preklinjem vas.
Da, ovo će biti dobro, Denisoviču. Strašne stvari, u redu? Imaš ih u sebi.
Treba se skoncentrisati na strašno. -Deko Drak, da li ti nedostaje baka?
Nedostaje baka? Naravno. Svakog dana. Bila je moj zing.
Zašto pitaš? -Onako.
Neko ti nedostaje? -Mama i tata.
I ko još? Možda ona Vini?
Štene koje te golica i liže stalno? -Da, ali smo samo prijatelji.
A, ne, ne. Ti si Drakula.
Ne možeš biti samo prijatelj sa slatkom, dlakavom curom kao Vini.
Skreni desno! Sad! Imbecilu! -Desno. Skreni, Grifine!
Razumem, deka Drak.
Pazite sad, momci. Ovaj mali ima začas da siše kozju krv.
Stigli ste na vaše odredište. Da! Da! -Tu smo.
To je vampirski letnji kamp u koji sam ja išao. -Kako, Vamp Kamp?
Ne. Ko bi nazvao kamp "Vamp Kamp"? Zove se Kamp Vinepakaka.
Vidiš, Denisoviču? Ovde sam naučio da hvatam miševe i menjam oblik.
I da koristim neverovatne moći i snagu. Prilično je super, a? -Badmington.
Da, ne sećam se badmingtovanja. -Vidi, vidi, ovo je ta noć? Kako ste?
Ja sam Dejna, upravnik. Uzbuđeni smo posetom legendi.
Šta mogu da učinim za vas? -Želeo bih da vam pošaljem svog unuka, Denisoviča.
Oh. Ovaj mali narandžasti, bezubi mali dečkić?
Ma tu su. Kasne sa izbijanjem. Zato smo i došli.
Možete li nam pokazati neke vežbe, recimo kad hvataju miševe?
Može. Naravno, sada to zovemo "Uzmi miša."
Zar ne moraju da ulove miša?
Ne. Mislimo da je ovo dobro da steknu samopouzdanje.
Dođi ovamo. -Pred tobom je! Šta je bre tebi?
Gotovo.
Evo ga, Denisoviču. Ovde je deka naučio da leti. -O! Hoću da letim kao deka.
OPASNO! -Ovaj... Mi smo sada ovamo.
Morali smo da smanjimo. Osiguranje.
Pomozi, pomozi, pomozi. -Gotovo. Vidimo se kod logorske vatre.
Pobogu! Dobro došli, vas dvoje. -Zdravo, društvo.
Zdravo. Ovo je tako uzbudljivo. Ah! Vidi ti sve ovo. Super.
Ne mogu da verujem da sam zaista ovde. -Jesi.
A sad, kako to ide? Budna si celu noć i spavaš ceo dan? -Da.
Oh, radiću kako god vi želite. -Odlično.
Jer sam kupila ovaj lepi šešir za tebe. -Linda.
I ovaj pončo, da budeš bezbedna. -Možemo to kasnije, Linda.
U redu. Oh! Dođi da vidiš.
Sredila sam vam spavaću sobu.
Baš kao u Transilvaniji. -Oh, Transilvanija. Zabavno iskustvo.
Majk se bojao da će ga rastrgnuti i pojesti, ali rekoh mu je blesav.
To si bila ti, Linda. -Oh, stigli su.
Znaš, imamo nekoliko mešanih porodica u komšiluku,
pa sam ih pozvala ovamo. Možda je dobro da popričate s njima,
kad već razmišljate da se preselite ovamo.
Ćao, Karen. Ćao, Pandragora. -Dobro došla, Mejvis. -Ćao, društvo.
Da, dopašće vam se ovde. Ništa ne brinite.
Ljudima ne smeta naš način života. -Klince maltretiraju dok su mali,
ali to ih očvrsne. -Oh, zdravo. A ovo je Loreta.
Udata je za Pola, vukodlaka. -Molim?
Pričala sam o ostalim čudovište-čovek parovima u gradu. -Nisam vukodlak.
Oh. Mislila sam... Slobodno ostanite na kolače.
¶ Vampiri će prijatelji zauvek biti Vekovima zajedno ¶
¶ Čak i na nasjajnijem suncu Vampiri će prijatelji uvek biti ¶
¶ Bukvalno zauvek ¶
Odlično, vampiri. Zagrlite se.
Idemo. -Šta? Kuda?
ZABRANJENO
Zašto radimo ovo? -Radije bi slušao one glupe nove pesme?
Šta fali na "Majkl vesla leš do obale?" Ili "Stari MekVukodlak ima sekiru"?
Ne bi trebalo da smo ovde, Drak. -Ko je spreman da leti?
Ja! Ja! Kao superheroj. -I bolje! Kao vampir!
Ova stvar je klimava. Znaš šta? Možda mali ne treba da leti.
Tišina! Ovako se uči. Baciš ga i on ukapira. Tako sam ja naučio.
Hoću sad da letim! -Šišmišiću moj! Znaš da je deka ovde ako ti zatreba.
Ne mogu da gledam. -Molim te, nemoj!
I polećemo!
Još uvek ne leti. -Hoće.
Još neće. -Desiće se.
Kula je visoka. -To je dobro.
Treba da ga uhvatiš. -Smrviće se kad padne.
Nigde ne žuri. -Drak!
I ja sam tako prvi put. -Približava se tlu!
Znate šta? Neće on da leti.
Rekoh ti. Deka je uvek uz tebe. -Opet! Opet!
Pobogu. Đavola mu. Moraću da prijavim ovo. -Misliš na novine?
Valjda je bilo super, ali ne zanima me štampa. -Ne, gdine. Mislim vlastima.
Moram da prijavim ugrožavanje deteta. -Ej! Slušaj. Zabavljali smo se.
Tvoje pevanje je ugrožavanje dece. -Da siđemo i pomognemo mu?
Jok. Rekao sam da je lud. Nek se snađe. -Treba da pozovemo majku dečaka.
Ne, tako neće moći. Majka mu je već otkačena!
Moram da poštujem protokol. -Nećeš ti da poštuješ protokol.
Ja sam vampir. Ne mogu biti hipnotizovan. -Da.
Molim vas. Nemojte da zovem policiju. -Niko neće nikog da zove!
Vatra!
Stani, baci se na zemlju i kotrljaj! Vrištanje ne pomaže!
To!
Jesmo li mi loši momci, deko Drak? -Loši?
Ne. Ti si najbolje dete na svetu. Nismo mi započeli požar, već kula.
Vrlo nesigurna kula! Srećni ste što mi ne zovemo vlasti. Idemo, heroju moj.
Jerbo sam ja Betmen! U Betmobil! -Da. U...
Izvini zbog svega. Valjda su mislili da će ti se dopasti.
Zašto se osećam tako čudno ovde?
Ne, dušo. Oni su čudni. -Mislim da samo pokušavaju da mi pomognu.
Mislim, odrasla sam ne poznavajući život van hotela.
A ti si naučio sve odrastajući u Santa Klausu. -Santa Kruzu. Ali...
Možda ako Denis bude rastao daleko od Transilvanije, ne bude čudak, kao ja.
Jesi li luda? Mejvis, fantastična si. Tako si puna života i radoznala.
Ako Denis odraste da bude kao ti, biću najsrećniji tata na svetu.
Volim te, Džonstine. Znaš šta?
Dokle god smo svi zajedno, bićemo srećni bilo gde. Čak i u hotelu.
Da.
Šta to radiš? -Proveravam video koji mi je prijatelj poslao.
Klinac je fantastičan avanturista.
O, brate! Snimio si?
Čekaj! Je li to Denis? -Ne. Da li je? Ne. Teško je videti. Ali...
Ups. Obrisah ga. Nema ga više.
Šta? Mejvis je. Neću da se javim.
Ma hajde, Drak. Moraš.
U redu! Da, draga.
Tata, gde si? -Ispred hotela, pravimo malu zakusku.
Savršeno je bezbedno. -Kakva je to buka? Je li to sirena?
Oh, to se samo neke banši vile prijavljuju. Tiho, vi banši.
Pokušavamo da imamo savršeno bezbednu zakusku ovde.
Mama! Hoću da se javim! Mama! Mamice!
Deka Drak me učio sa letim. -Čekajte. Je li to majka?
O, ne. Opet smetnje. -Odmah se vraćam u hotel.
I bolje ti je da si tamo ili kunem se, tata, zažalićeš. -Šta se događa?
Moramo odmah kući.
Dobro. Idem po svoj ranac. -Momci, moramo da krenemo.
Nemamo auto! Kako ćemo do tamo? -Ne brini. Obavio sam poziv.
Izvini, Blabi. Hteli smo stvarno da te pozovemo ranije.
Cepaj!
Transilvanija! -Gde želite da idete? U Transilvaniju.
Što je pre moguće. -Nemamo direktan let do Transilvanije.
Nemate? -Možete do Bukurešta, ali moraćete
da presedate u Čikagu i Cirihu. -I kad ćemo onda stići tamo?
Let za Čikago je odložen zbog lošeg vremena.
Želite li dva mesta u autobusu? -Ne!
Ne! -Da.
Moraš baš sad? Kad najzad više nema gužve? Ubijaš me, Blobi.
Još imam oblačić na sebi. Moram da napravim selfi! -Džoni! Ne sad!
Dobro. Možda kasnije.
Ovaj skuter je bez struje! Nikad nećemo uspeti. Frank, duvaj!
Sad!
Je l' da je zabavno? Što se smeješ? Sviđa ti se? Gledaj sad.
Gili-gili-gili!
E ovo je letenje, Denisoviču. -Kao vampir.
Tako je, dečko moj. Vidi kako letiš.
Ti si najbolji tip koji ima ogrtač, deka Drak.
I kad vi to mislite da dođete? Čekamo vas...
Daj mi mog sina. -Izašli smo samo po malo avokada.
Mamice! Leteo sam! -Videla sam.
Majka mu je već otkačila. Otkačila
Pobogu. Đavola mu. Moram da poštujem protokol.
Nema šanse Majka mu je već
Otkačena Otkačena
Brinula sam da Denis nije bezbedan kraj ostalih čudovišta.
A sad mislim da nije bezbedan kraj tebe. -Ali samo sam...
Kako si ono rekao? Čovek, čudovište, jednorog. Nije važno?
Prosto znam da bi njegov život...
Napravićemo zabavu ovde za njegov rođendan u sredu.
Onda odlazimo. -Molim te, Mejvi. Nemoj da ideš.
Možda si primio ljude u svoj hotel
ali mislim da ih ne bi primio u svoje srce.
Mogu ja to. Mogu ja to. Ja sam šišmiš. Ja sam šišmiš.
Ja sam šišmiš. Ja sam šišmiš. Ja sam šišmiš! -Denise? Šta to radiš, dušo?
Ovaj... ništa. -Pazi. Pomoći ću ti da siđeš odatle.
Jesi li uzbuđen zbog svoje velike zabave? -Valjda.
Znaš li ko sve dolazi? Tatina cela familija. Deda Majk i baka Linda.
Svi tvoji rođaci i tetke i stričevi koji te mnogo vole.
Praviće nam društvo pri selidbi u Kaliforniju.
Mama, idemo jerbo nisam čudovište? -Šta? Ne. Denise, naravno da ne.
Radi se samo o odrastanju. -Dobro. Ali šta je sa deka Drakom?
Ostaće ovde potpuno sam. -Deka Drak mora da ostane ovde da vodi hotel.
Ali posećivaće nas. I mi ćemo njega. -Mogu li da ga zovem svako veče?
Naravno.
Superiška! Zdravo. Stigli smo.
¶ Noć dovodi Džonijevu familiju ovde ¶
¶ Da odvedu sve što Draku je najdraže ¶ Dobro došli, dobro došli.
¶ Sakrij osećanja Zadrži ih u sebi ¶
Brate, zašto želiš da odeš? Ovo mesto je ludilo. -Ne želim.
Svi ovi super čudaci! -Koje čudovište je najbolje?
Kejki! -Kejki.
Kakva budala. -Nije li lepo imati celu familiju na okupu?
Mejvis, imaš li ti rođake ili nešto slično u familiji? -Ne, samo ja i tata.
Nikad nisam pitala kako si izgubila mamu. -Ubili su je zli ljudi.
¶ Neprijatno ¶
Ali imam deku Vlada. -Oh, imaš deku Vlada?
Da. Doći će na zabavu. Pozvala sam ga.
Pozvala si ga? -Tata, nije video Denisa.
Htela sam da ga vidi pre nego što odemo.
Naravno. Divota. Slatko. Stari dobri Vlad.
Ima li neko vlažne maramice?
VLAD Ulica Krvave Litice 666, Transilvanija
Svetog mu besnila. Konačno me je pozvao na nešto. Ima unuka?
I nikad ti nije rekao? -Polako, Bela.
Bar imamo još jednog vampira u familiji.
U hotelu? Gospodski. -Hoteli su za ljude!
Bela, začepi ta klapna. Vidi šta si uradio. Ne brinite.
Vaspitao sam sina da ubija i krade ljudske duše kao dobar dečko.
Da, deka Vlad će biti tako srećan
kad vidi veliku zabavu pod maskama koju smo Džoni i ja isplanirali. -Šta?
Slušaj me. To je moj tata. -Ti imaš tatu? Smešno.
Slušaj. Moj tata ne sme da zna da si čovek. Ili bilo ko od tvojih.
Šta? Ali, Drak, ponosan sam što smo...
Ili će uzeti duše tvoje porodice i pojesti te zajedno s rancem.
Tako je, društvo. Imaćemo rođendansku čudovišnu zabavu pod maskama.
Stvarno? -Pa to je divno.
Nešto kao poslednje ura pre nego što se Denis pridruži normalnim ljudima.
Ne bih to mogao da kažem bolje.
Šta misliš, Mejvis? Mislim da mi se sviđa da budem jeziva.
Imaš sreće što nećemo pozvati vlasti. Idemo, heroju.
Jerbo sam Betmen! To! U Betmobil!
Razbila te devojčica, Betmene.
Da. Kako bilo. Neću da plačem.
Hotel Transilvanija. -Osećam miris ljudi!
Pokidajmo ih! -Bela, u spoljnom smo svetu. Moraš da osećaš ljude.
Znaš šta? Čekaj me napolju. Ovo je porodična stvar. Samo ćeš da smetaš.
Samo želim da upoznam mališu. Treba da zna svog pravampa.
Njegovog šta? -Pradedu vampira. Hajde bre. Očigledno je.
Fantastična zabava! -I, šta misliš?
To ti je maska vampira? Jesi li lud? -Naručio sam ga na Internetu.
Samo tako sam mogao da ga dobijem tokom noći.
Izgledaš kao da imaš babunsku guzicu na glavi. Jesi li bar uvežbao glas?
Ne možeš da govoriš kao hipik. -Nisam hipik. Ja sam zabušant.
Govori kao vampir. -Zovem se grof Džonafang. Ja sam vampir.
U redu, vampiri ne idu okolo govoreći "ja sam vampir."
Izvini. Ja sam grof Džonafang. Bla-bla-bla. -Zezaš me?
Izvini. Nervozan sam. -Da, slušaj, ako misliš da se meni ne dopada,
definitivno nemoj da kažeš "bla, bla-bla" pred mojim ocem.
Gdine, Gospodar Kejki je stigao. -Oh, zdravo.
Drak, ovo je Brendon, poznatiji kao Kejki.
Pozvali smo ga zbog Denisa. -Vozdra.
Gadi mi se što te upoznah. -Kada nastupam?
Imam sajam knjiga za pola sata.
Dobro. Gde je moj vampsin?
O, molim te. Još uvek mora da ima dramatičnu pojavu. Tata! Vidi ti njega!
Znači sad vodiš hotel? Od Princa Tame do Kralja Sobne Usluge.
Da. Drago mi je što te vidim. Odmah dolazim.
Drži Vlada dalje od ljudi i Mejvis. -Važi se.
O, to je dobar kostim. -Ovo dvoje čudno mirišu.
Oh, vi ste Evropljanin. To se zove deodorans.
Moraš baš da uvrediš ceo kontinent, Linda.
Zdravo, grofe! Kako je? Frankenštajn.
Tehnički, ja sam njegovo čudovište. Frankenštajn je doktor koji je...
Voleo bih da čujem više. Pozovi moje ljude.
Dozvolite da vam predstavim ostale drugare vašeg sina. Ovo je Marej.
Molim te, nemoj da me ubiješ! Mislim, hej, V! Š'a ima?
Klozet papir koji govori. Pa, to je nešto novo.
Dobro! Gde je mališan? Njega želim da upoznam. -Džoni!
Ovo je Drakulin zet. -Ja sam grof Džonafang.
Bla, bla crna ovca. Imate li vune?
Šta ti je to na glavi? Izgleda kao sise moje bake.
Tata, ko je čika sa smešnom facom? -Je li to mališa?
Jeste. -Daj da vidim te očnjake.
Šta to radiš? -Oh, samo ga mnogo volim.
Želim da zagrlim te očnjake koje ima.
Ponavljam, daj da vidim te očnjake.
Kasno mu izbijaju, kao tebi. -Da, da. Baš kao meni.
Ovaj veliki dasa je bio mali plačko.
Piškio je u krevet. -Dobro de, tata.
Treba samo da strahom izbijemo te očnjake. O... očnjake?
Da, to sam uradio ovom Frajeru ovde. Prvo, morate imati nešto
što je kasnom vampiru lepo i nevino. Onda mu pokažete šta je šta i...
Bum! Verujte mi. To će strahom isterati očnjake. Je l' tako, Drak?
Ozbiljno, ljudi, ako zakasnim na vašar knjiga,
neću dobiti ulični vašar. -To je tvoj tip.
Posednut? Ali Denis će biti razočaran. -Zar ne shvataš? Ovo je tvoja šansa.
Ako upali za Denisoviča, bum! On je vampir. I svi ostajete ovde.
Dobro. Dobro. Kapiš. -Dobro razmišljaš.
Deco, svi, sedite. Denis ima veliko iznenađenje za vas.
Jedan i jedini Kejki, Čudovište Kolača! -Hej, deco! To sam ja, Kejki!
Kako je divan Kejki dan! A sad, da vas pitam nešto. Ko voli torte?
Diži se!
Zašto lebdim? Pozovite mi upravnika, molim. Ovo mi ne odgovara.
Strašno, Denisoviču? Osećaš li nešto? Neku promenu?
Da li je Kejki dobro?
Želim celu tortu. Deljenje je za kukavice.
Ne sećam se ovoga iz TV emisije.
Mislim da sam video na Blurej disku, bonus. -Čekaj, zašto je deka Vlad tamo?
Plašim se, deko. Šta se dešava Kejkiju?
Ne jedeš ti tortu! Torta jede tebe! -Ne!
Prestani!
Šta ovo bi, ljudi? Odoh ja odavde.
Bolje da roditelji ne vide ovo na Jelpu.
Hej, šta to uradi?
Još nekoliko sekundi i malom bi očnjaci izašli.
Nije me briga. Nije vredno toga. -Šta nije vredno?
Bio je to moj poslednji pokušaj da dečak postane vampir i vi ostanete.
Uništivši mu omiljenu stvar? Kako si mogao? -Bili smo očajni.
I ti si učestvovao? -Denis neće biti srećan u mom gradu.
Denis nije ni bio tamo. -¶ Sada muž i žena ¶
¶ Osećaju razdor i neslogu ¶ -Umukni!
Džoni, Denis nije čudovište.
Voli avokado. -Jer mu ti ne dozvoljavaš da jede ništa zabavno.
Mislim da Denis želi da bude normalan.
Prestanimo sa upotrebom reči "normalan"!
Gde mi sada živimo, on je normalan.
On je to što je. I ne možeš da ga promeniš.
Denise, kuda ćeš? -Daleko.
Ali nije bezbedno da budeš sam. Znam mesto za skrivanje. Za mnom.
Da me nisi zaustavio, moj praunuk bi morao da bude vampir celog života
kao ovaj Šljompa ovde. -Šljompa? -Džoni, miruj.
Kačiš se, a, matori? Imam žuti pojas od 1997.
Ne! -Šta je ovo? On nije vampir?
Bla? -Naravno da je čovek. Naš je sin. Mislio si da smo čudovišta?
Ti! Dozvolio si kćeri da se uda za čoveka i rodi ljudsko dete?
Što mi još ne probodeš kolac kroz srce?
Više ne mrzimo ljude i oni ne mrze nas.
Ljudi?! -Ti si budala.
Tvoj praunuk je nasjlađi, najmiliji, najspecijalniji dečak koga znam.
I ako ne možeš da mu pružiš ljubav koju zaslužuje jer je polučovek,
onda si ti budala. -Oh, tata.
Hej, gde je Denis? Denise? -Denise?
Srećan ti rođendan, Denise. Napravila sam ti poslasticu.
Mrtvog goluba? -Uživaj. Jer kad završim poslovnu školu i osnujem firmu,
ovakve domaće obroke nećeš više dobijati.
Moram da se preselim, Vini. U Kaliforniju.
Moja mama misli da ovde nisam srećan
jerbo nemam dlake na licu kao ti. Žao mi je što nisam čudovište.
Ti si savršen. Najbolji dečak koga znam. A imam 300 braće.
I ti si dobra, Vini.
Vidi, vidi, vidi. Mali čovek i njegov ljubimac. -Denise! -Denisoviču!
Nije u svojoj sobi. -Nije ni kraj bazena.
Nije ni u ovom loncu supe. -Gde bi mogao da bude?
Ne znam uopšte zašto sam te pozvala. -Denise! -Denise!
Denisoviču! -Denise!
Prestani da cviliš. -Zašto radiš ovo?
Jer ovo nije u redu. Zašto to niko ne shvata?
Ljudi ne pripadaju uz čudovišta! -Grešiš!
Ne grešim! Moji ste taoci.
Ja i moji ortaci ćemo rasturiti taj čovekoljupski hotel. -Ne možeš.
Stvarno? A zašto? -Jerbo...
Jerbo, zašto? -Jerbo ćeš rastužiti mog deku Draka.
O... Rastužiti. I šta ćeš ti povodom toga? -Ne znam.
Znaš li zašto ne znaš? Jerbo si samo slabašan, mali dečak.
Šta to bi? -Denise, stižemo.
Jesi li dobro, Vini? -Jesam, moj zingu.
Denise! Eno ga, tamo je. -Denise! Dušo moja!
Moj veliki dečko! -Denise, svuda smo te tražili.
Dušice. Drago mi je što te vidim.
Eno njegovih zlih ortaka.
Oh... Ovo će biti zabavno.
Juhu!
A?
Nisam ja.
Razvaljuješ, Denise! -Mislio je, Denisoviču!
Kejki je super!
Denise, dolazim! Ej...
Znao sam da će se onoliko vežbanje isplatiti.
Tako je, bolje da bežite.
Deko Drak, ja sam vampir i superheroj. Jesam li sada kul?
"Sada"? Denise, uvek si to bio.
Ljudi, vampiri, jednorozi, svejedno si savršen.
S obzirom da sam vampir, možemo li ostati ovde? -Da.
To! -Da! -To!
Samo da znaš, posećivaćemo te svakog praznika. -Može. -Može.
Da nikad više nisi prišao meni niti mojoj porodici.
Ne!
Tata, upravo si spasio čoveka. -Sav taj pritisak oko
izlaženja dečakovih očnjaka. Ma koga je briga? Moji su ispali odavno. Vidi?
Dobro, tata, vrati ih pre nego što se svi ispovraćamo.
Hej! Nije li još uvek nečiji rođendan?
Da čujem kako pevate!
Nisam ja.
Prevod i obrada: Movie Master 29.11.2015'www.titlovi.com
Adaptacija: Nemanja NS