Freud a spus: "iubește și muncește". Muncește și iubește.
Doar atât există.
Ei bine, m-am pensionat, iar soția mea e moartă.
După cum vă puteți imagina, asta mi-a oferit destul de mult timp liber.
Soția mea a decedat acum trei ani și jumătate.
Mi-e dor de ea în orice mod posibil. Iar pensionarea?
E efort continuu, neobosit în privința creativității.
La început, recunosc mi-a plăcut caracterul nou al acesteia.
M-am simțit de parcă aș fi chiulit de la școală.
Am folosit toți kilometri gratuiți pe care i-am păstrat și am călătorit în jurul lumii.
Problema era, că indiferent unde mă duceam,
imediat cum ajungeam acasă, faptul că n-aveam unde să mă duc mă afecta.
Mi-am dat seama că soluția era să mă mișc.
Să mă scol din pat, să ies din casă și să mă duc undeva.
Oriunde.
Fie ploaie, fie soare, eram la Starbucks până la ora 7:15.
Fiți amabil, vă supărați dacă ne așezăm?
- Nu. - Salutări. Ce mai faceți?
N-o pot explica, dar îmi dă senzația că fac parte din ceva.
Tipii de azi, n-au nicio treabă cu numerele.
Nu aduce în discuție cifrele.
Cum îmi petrec restul zilelor?
Joc golf, citesc cărți, văd filme, joc cărți,
am încercat și yoga, am gătit, am plantat, am fost la cursuri de mandarină.
Wo yòng jìn le yiqiè.
Traducerea: Le-am încercat pe toate.
Și să nu uităm de înmormântări.
Sunt mai multe decât aș fi crezut vreodată.
Singurul loc în care călătoresc acum
e San Diego, când îmi vizitez fiul și familia lui.
Sunt minunați, îi iubesc foarte mult,
dar sincer să fiu, cred că mă bazez pe ei mai mult decât ar trebui.
Nu mă înțelegeți greșit, nu sunt nefericit, dimpotrivă.
Totuși, există un gol în viața mea care trebuie umplut.
Curând.
Și așa am ajuns l-a ziua de azi, când plecam de la piață,
unde ceva mi-a atras atenția.
Stagiari senori...
Ben! Mi să părut mie că tu ești.
- Bună! - Salut.
Ce ai găsit?
Cred că e un anunț, pentru un post de stagiar senior online, oare mă potrivesc?
Ia să văd... Candidații trebuie să fie peste 65 de ani,
să fie buni organizatori, să fie interesați de comerțul online
și o atitudine plină de entuziasm.
Aboutthefit.com... Nu e cumva acolo unde...
Da, da, au cumpărat o fabrică veche în Redhook.
Fiica mea îmi spune că au vânzări mari pe internet, dar n-am idee cum.
Trebuie să urci candidatura pe internet.
Și asta e o provocare, ia uite: Scrisorile de recomandare încă sunt la modă.
Filmați-vă propria recomandare și urcați videoclipul pe YouTube
sau pe Vimeo, folosind format mov, avi sau mpeg.
Așteptăm cu nerăbdare să vă cunoaștem.
- Cred că așa vor să mă cunoască. - Nici nu știu în ce limbă ai vorbit.
Ce faci în seara asta, Ben?
Lasagna înghețată? Pot să o fac eu salată, luăm cina împreună,
știi tu, cum am făcut atunci... Și n-am mai făcut după.
Acum cinci luni, dacă ții minte.
Sigur că da, trebuie să o facem din nou, dar nu putem amâna?
- Ești foarte drăguț, să știi. - Nu-i adevărat.
Chiar ești. Ne vedem.
Să nu mă lași să aștept prea mult. Nu întineresc.
- Știu, știu... - Bun.
În fine, candidez pentru acest post fiindcă mi se pare o idee extraordinară.
Mi-ar plăcea să am un loc în care să merg în fiecare zi,
vreau legăturile, entuziasmul și provocările care vor veni,
cred că aș vrea să fiu un om de care este nevoie.
Va dura puțin până mă voi obișnui cu tehnologia,
mi-am sunat nepoțelul în vârstă de 9 ani să-mi spună ce-i un port USB.
Dar mă voi descurca, vreau să învăț.
Toată viața am fost un om loial companiei pentru care am lucrat,
sunt demn de încredere și mă descurc bine în perioade de criză.
Îmi place și faptul că sunteți în Brooklyn.
Am locuit aici toată viața, iar în ultimul timp mi se pare
că nu sunt la curent cu lumea de azi.
Mi-ar fi de ajutor și în privința asta.
Am citit undeva că un compozitor nu se retrage,
ci se oprește când nu mai are muzică în sânge.
Eu încă o am în sânge, sunt absolut sigur de asta.
Traducerea și adaptarea Azael - Subtitrari-noi Team & FlorinA
Am vești bune, am găsit mărimea pe care o doriți pe albastru.
Nu, pachetul ar fi trebuit să ajungă până acum.
O să-l localizez imediat.
Pantalonii ăștia sunt perfecți pentru coapse mari, le fac să pară foarte mici.
Bun, vreau să recapitulăm puțin.
Aveți șase domnișoare de onoare, ați comandat șase rochii pe roz,
nunta e în trei zile, iar cele primite sunt gri închis.
Nici nu vindem în culoarea aia.
O să facem așa, o să sun vânzătorul, îi spun să îndrepte greșeala azi,
voi verifica personal rochiile înainte de expediere
și vă promit că vor ajunge la dvs până vineri la ora 9 dimineața.
Notați numărul meu de mobil. 718-555-0199.
Vă mulțumesc foarte mult pentru răbdare,
mă voi asigura că veți primi banii înapoi.
Da!
Vă puteți lua grijă de la asta, s-a rezolvat.
Rachel, iți doresc o nuntă minunată.
Doamne, cum s-a întâmplat așa ceva!?
Jules...
- Știu, știu, am întârziat. - Da!
- Peste tot. - Nici nu știu de ce sunt la telefoane,
nu-mi prinde prea bine că fac atâtea.
- Bun, ce am de făcut? - Cam a avut o altă ședință,
dar la ora 2 se întoarce. Trebuie să aprobi pagina de mâine.
Întâlnirea de la ora 11 va fi în sala de conferințe,
deci să ajungi până la 11:10, iar mailurile nu-s verificate.
Uitasem de ele.
Vreau să găsesc o cale prin care oamenii pot cumpăra împreună online,
e mai bine decât să fie singuri. E o idee bună, nu crezi?
Da, îmi place cum sună.
E un moment potrivit să o sunăm pe mama ta?
Sunt pe bicicletă.
Ce dezastru! E mijlocul biroului! Nu, nu, nu pune aia acolo...
- Bună ziua. - Bună.
Sunt Ben Whittaker, am venit la interviul pentru postul de stagiar senior.
- Salut, Ben, ce mai faci? - Sunt foarte bine, mulțumesc.
Excelent, ia un loc, va veni cineva după tine.
Mulțumesc.
Țineți mine, pagina de pornire trebuie să fie lizibilă imediat.
Și încă ceva, cei de 35 de ani văd cum vedem noi de aici.
Bun, nu pot să citesc nimic, dar dacă aș putea, ce-ai vrea să văd?
Cinci fete și o haină sau mărimea hainei?
Ambele lucruri, dar vreau să evidențiez cămașa pe cele 5 tipuri de siluetă.
Da, trebuie să se vadă neapărat.
Poza să fie puțin mai mare, iar cinciul să fie puțin mai grafic.
Perfect.
Fata în cămașă roșie, pune-o în prim plan,
produsul ăla se va vinde ca pâinea caldă.
Jules, am nevoie de aprobarea ta de acum două ore.
Știu, știu, dar poți să încerci să faci ce am zis?
Sigur.
Mia, spune-mi încă o dată.
40 la sută dintre vizitatori nu trec de prima pagină.
- Nu-i chiar așa de rău. - Da, dar ar trebui să facem ceva.
Uită-te aici.
E perfect.
- Am setat pagina. - Bine. Vă mulțumesc!
Bun, știți rochiile alea? Sau făcut greșeli mari cu adresa.
Vei avea de dat câteva interviuri azi, Ben.
Vreau să ne asigurăm că amândoi găsim ce ne dorim.
Nu lucrăm pe principiul "Încă o zi la muncă", sper că o să te simți bine aici.
E prima dată când avem oameni în vârsta pe acest post,
deci s-ar putea ca unele întrebări să nu vi se potrivească prea bine,
- dar ne descurcăm noi cumva. - Am înțeles, spuneți.
Foarte bine.
- Unde ați terminat școala? - La Northwestern.
Și fratele meu tot acolo a fost!
- Probabil mai recent. - Da, a absolvit în 2009.
Eu în 1965.
În ce sunteți licențiat? Vă amintiți?
- Și după Northwestern ați fost... - Am lucrat pentru Dex One.
- Și firma se ocupa cu... - Făceau cărți de telefon.
Am supervizat printarea cărților timp de 20 de ani.
Înainte de asta, am fost vicepreședinte în vânzări și publicitate.
Încă mai fac cărți de telefon? Nu căuta toată lumea numerele pe Google?
Probabil, dar înainte de Google, așa făceam rost de numere.
Nu, nu, sigur. Am înțeles.
Patruzeci de ani la o companie de cărți de telefon, incredibil.
O să vă pun o întrebare mai grea, vreau să vă gândiți foarte bine.
Nu vă grăbiți.
Unde te vezi peste 10 ani?
- Când o să am 80 de ani? - Da... Da, sigur.
Stai puțin... Nu știam că ai 70 de ani.
Întrebarea asta nu prea ți se potrivește, putem sări peste.
- Cum vrei tu, Justin. - Bine, sărim peste.
Arăți grozav, să știi. E clar că ești calificat lucrezi aici,
chiar supracalificat, suntem foarte impresionați, ai avut interviuri bune,
videoclipul a fost la fel... Felicitări, Ben, ai reușit.
Ești stagiar.
Am nevoie de tine două minute.
Acum două săptămâni, am vorbit despre programul de stagiatură al seniorilor.
Nu-mi amintesc.
Serios? A fost o discuție destul de lungă.
Da? Bine, seniori de la liceu sau de la facultate?
Nu, seniori în viață, vârstnici.
Poftim?
Ți-am spus că ar trebui să avem un program de genul,
ție ți-a plăcut ideea, așa că eu am pus-o în aplicare.
Va fi grozav. - Stai puțin.
Angajezi stagiari în vârstă?
S-au făcut multe cercetări în privința asta, iar rezultatele sunt incredibile.
Imaginează-ți un stagiar cu experiența de o viață,
în comparație cu unul care a petrecut ultimii 4 ani la bere în cămin.
- Vor dori să lucreze aici în viitor? - Nu, scumpo, sunt pensionați,
vor doar să vadă cum e.
Iar eu aș vrea ca unul dintre ei să lucreze cu tine.
Cameron, nu!
În primul rând, nu mă înțeleg prea bine cu vârstnicii.
Știi cum sunt cu părinții mei, asta e prea...
- De ce îmi dai și mie unul? - Pentru că tu dai exemplul.
Vrei o femeie sau un bărbat? Avem multe femei drăguțe.
Nu vreau femeie, mi-ar aminti de mama, e prea ciudat.
Avem un bărbat care pare uimitor.
L-am lăsat să stea puțin cu grupul, unii dintre ei au plâns de emoție.
Cred că nu va funcționa, dar spune-mi cât timp trebuie să fac asta.
Cel puțin șase săptămâni, altfel vom fi dați în judecată.
- Știu că n-am vorbit despre asta. - Ba da, am vorbit.
Mâine vei avea stagiar.
Înapoi la treabă.
Stagiari, bun venit la ATF.
Lucrăm toți la etajul ăsta, fiindcă totul se face în echipă, prin comunicare.
Nimeni nu are birou privat, nici măcar Jules Austin, fondatoarea.
O puteți vedea acolo.
Îi place să se plimbe prin birou, nu vrea să piardă niciodată timp.
Și spune că așa face mișcare.
- E adorabilă. - Mda.
- Salut, eu sunt David. - Salut David, eu sunt Ben Whittaker.
- Interesantă companie, nu? - Mie îmi spui?
A fost o sigură poziție pentru stagiari tineri și eu am primit postul!
Și eu sunt destul de entuziasmat.
Să vă spun câteva cuvinte despre Jules.
A început să lucreze acum 18 luni, totul a fost ideea ei și a pornit de aici.
Jules a probat tot ce a vândut, a făcut descrierile hainelor și i-a mers.
A ajuns online în patru luni. A început cu 25 de angajați,
acum sunt vreo 216. Cu voi, 220.
- Ben, o să porți costum? - Sigur că da.
Ești încrezător, îmi place stilul tău.
Foarte mult.
Tocmai am ajuns la 2500 de likeuri pe Instagram!
Așa facem când se întâmplă ceva bun pentru noi.
Luați un loc la masa stagiarilor, verificați emailul,
s-ar putea să lucrați cu o persoană anume, sau într-o anumită echipă.
Ori poate lucrați pe cont propriu. Oricum, nu vă faceți griji.
Stați să vă pun pe Instagram.
Un moment special, griul este noul verde.
Luați loc!
Mulțumesc.
Ăla.
Bun venit, Ben. Tu vei lucra direct cu fondatoarea noastră, Jules Austin.
Sunt cu cineva de la studioul foto!
Eu sunt pe cont propriu.
- Ben, tu unde ești? - Se pare că sunt stagiarul cuiva.
- Frumos! Al cui? - Al lui Jules Austin.
Ce ghinion!
Ține-te bine.
Salut, Ben! Ți-am pregătit întâlnirea cu Jules Austin azi, la 15:55.
Te rog să fii prompt, Jules are o altă întâlnire la 16:00.
Hei! Mult succes.
Perfect! Sigur, la ora 5.
De fapt, stai puțin. Este o întâlnire cu furnizorul la 5:15.
Revin eu cu un telefon.
- Da? Bună. - Bună, sunt Ben Whittaker,
am programare la 15:55 cu domnișoara Austin.
La 15:55? E întâlnirea cu stagiarul.
Eu sunt stagiarul. Ce mai faci?
Iartă-mă, cum adică ești stagiar?
E un program pentru seniori stagiari, azi am început.
Doamne...
- Câți ani ai? - 70. Tu?
Eu am 24. Știu că toată lumea pare mai în vârstă la lucru,
dar în cazul tău nu va fi un beneficiu.
Scuze.
Mie mi s-a părut că ești mai tânără.
Sigur...
Ai vreun pont pentru mine înainte să intru?
Vorbește repede, nu-i plac oamenii lenți,
cel puțin mie așa mi se pare. Schimbă subiectele, nu insista pe unul
- și nu uita să clipești. - Să clipesc?
Da, se simte ciudat când oamenii nu clipesc.
E deja 3:57 și ședința ta... Du-te, du-te!
Bine, bine.
Poftim? Da, sunt aici!
Bună, Jules. Eu sunt Ben, noul tău stagiar.
Mă bucur că și ție ți se pare amuzantă situația.
E greu să pară altfel.
Deci, Ben... Voiam să te întreb ce caută un tip ca tine în locul ăsta,
dar Cameron mi-a tăiat elanul. Pot să fiu sinceră cu tine?
- Te rog. - Nu o să-ți dau prea multe de făcut.
Ăsta-i adevărul.
Faptul că ești stagiarul meu e doar un exemplu pentru echipă.
Eu sunt de părere că tu ai fi mult mai bun în Marketing sau la Design.
Nu se lucrează așa alert și e mai ușor de înțeles.
Dacă ceri un transfer, cu siguranță te vom putea muta.
Dacă asta preferi...
Vei fi mai fericit acolo, crede-mă. N-ai vrea să lucrezi pentru mine.
Am prins ideea, dar mă pot înțelege cu oricine,
am venit aici să învăț despre ce faceți și să ajut cum pot.
- Deci, nu vrei să te transferi? - Nu prea, domnule. Scuzați-mă...
- Scuzați-mă. - Bine.
- Atunci, vei lucra cu mine. - Grozav, aștept cu nerăbdare.
Îți voi trimite un email când vreau să faci ceva.
Sau pot să trec eu de câteva ori pe zi pe aici...
Îți dau eu un email.
Și încă ceva, nu-i nevoie să te îmbraci așa, suntem relaxați aici.
Mă simt confortabil în costum, dacă e în regulă.
- Am înțeles, ești de modă veche. - Exact.
- Măcar voi ieși în evidență. - N-ai nevoie de costum pentru asta.
Așa-i. Se pare că am terminat ședința în două minute.
- Voi aștepta un semn de la tine. - Bine.
Vrei să las ușa deschisă sau să o închid?
Nu contează. Mai bine las-o deschisă.
O să te obișnuiești cu mine, eventual.
Aștept cu nerăbdare.
Bună.
Bună!
Salutare!
De ce ai nevoie?
- Ce faci, Ben? Ești bine? - Perfect.
Bun, micșorezi imaginea, așa.
Mă duc la o întâlnire. Mă întorc într-o oră. Vorbim atunci?
Dai click aici...
Alo? Bună!
Rămâi?
Plec după ce pleacă șeful, Davis.
Se pare că vei mai rămâne pe aici ceva timp. Ne vedem mâine, Ben.
- Noapte bună! - Și ție.
La muncă!
- Împing eu și ridici tu? - Mulțumesc!
Îmi place poza aia, o vreau în 4 feluri. O vezi cea după...
Bună.
Vor să știe ce clienți au cumpărat și n-au mai revenit,
să afle dacă e vreo problemă și să o rezolve.
- Da, dar nu înțeleg... - Uite ce cred c-ar trebui să faci.
- Trebuie să... - Hei! Hei!
Vine acum, fii atent. Nici nu se uită la mine.
Beth, ce faci? Arăți foarte bine!
Cât timp poate o femeie să fie supărată pe cineva?
Depinde de ce i-ai făcut.
Nimic intenționat. Am ieșit cu ea, credeam că era mișto,
chiar mi-a plăcut de ea...
Dar apoi, m-am culcat, din greșeală, cu colega ei de apartament.
- Nu-i prea bine. - Nu știam că-s colege,
am cunoscut-o în oraș, de unde era să știu?
Ben, spune-mi...
Ce să fac acum? Ești mai în vârstă, ai trecut prin multe.
Ai multă experiență, cât timp crezi că va fi supărată pe mine?
Jay, eu n-am pic de experiență, dar îți pot spune că n-ai ce face.
Cred că ai vorbit deja cu ea, ți-ai cerut scuze,
i-ai spus că e importantă pentru tine...
Ei bine...
N-ai vorbit cu ea? Ce-ai făcut, i-ai scris pe Twitter?
Nu, sigur că nu. I-am trimis vreo un milion de mesaje.
Nu mi-a răspuns, așa că i-am trimis email,
unul bine scris, drăguț, lung, cu titlul "Îmi pare rău".
Am scris de vreo mie de ori că-mi pare rău, cu emoticoane triste...
Alea cu lacrimă pe obraz...
Ar trebui să vorbesc cu ea și gata, nu?
Evident.
Nu cred că ți-ar prinde rău.
- Ai numerele alea? - Da.
Am observat că stagiarul meu își face de lucru.
Domnul Popularitate, se descurcă foarte bine.
Toată lumea îl place.
Nu te uita la biroul ăla, e ca groapa de gunoi,
o să te enervezi degeaba.
Tocmai te-ai dat pe mâini. Intri în operație și nu știu eu?
Pe bune!?
Cum s-a întâmplat așa ceva?
Nu, nu, e în ședință.
Bună! Te pot ajuta cu ceva?
Da, Jules a vărsat niște sos pe haină,
poți să o duci tu la studioul foto? Acolo poate fi curățată bine.
- Sigur, unde e haina? - Pe ea.
- Vor să luăm în considerare... - Așa?
Posibilitatea de a ne întâlni cu câțiva directori executivi.
Nu mă așteptam la asta.
De ce?
Nu am destulă experiență?
N-am absolvit la Harvard?
Nu conduc ca la carte?
Nu tocmai astea-s motivele care ne-au adus unde suntem?
Serios!?
Nu-s un copil care trebuie supravegheat.
Credeți că m-aș descurca mai bine așa?
Am atins obiectivul pe cinci ani în nouă luni!
Exact! Jules, nu ținem pasul cu propriul succes.
Ai întârziere de o oră, la orice ședință ai.
Se poate regla ceasul după tine.
Te înțeleg, ziua are numai 24 de ore, toți încercăm să ne facem treaba.
Informaticienii noștri lucrează până la 2 sau 3 dimineața.
Serverele sunt suprasolicitate, nu mai avem bunuri pe stoc,
avem probleme cu programarea și livrările.
Cu cât vom fi mai buni, cu atât mai mult se vor complica lucrurile.
Dar nu tocmai asta se întâmplă când începi de la zero?
Spune-mi, pentru ce își face toată lumea griji?
Avansăm prea repede și am putea pierde controlul.
Investitorii sunt de părere că un director cu experiență te-ar putea ajuta.
Îți va lăsa loc să faci ce faci tu cel mai bine.
Tu vii cu ideile și altcineva își bate capul cu punerea lor în practică.
Cameron, oricine va veni, va dori să facă lucrurile în felul său.
Va fi, tehnic, șeful meu.
Cum pot să fac ce vreau eu dacă dau raportul cuiva?
Crezi că va funcționa? Să cer aprobare pentru ideile mele?
Grupul Gilt a angajat un director, cum ți se pare că se descurcă?
Mai bine mă lași să învăț eu cum să fiu director.
Scuzați-mă...
Îmi cer scuze, Becky spunea că ai ceva de făcut.
Ceva despre haina ta.
Da.
- Mulțumesc, Ben. - Nicio problemă.
Investitorii au făcut o listă cu potențiali directori.
Hai să ne uităm la ea, să o explorăm. Putem decide ulterior.
Mergem cu pași mici.
Ben!
- Se întâmplă ceva important? - Nu-mi dau seama.
- Ai stat foarte mult acolo. - Nu aud bine.
Plec acum, șefa.
Șefa...
Salut, Ben. Ben!
Câți ani are valiza aia?
E o valiză tip executiv din 1973. Nu se mai fac.
- Sunt puțin îndrăgostit de ea. - E clasică, foarte frumoasă.
Pa!
Dumnezeule, cineva a curățat biroul!
Mi-am jurat că-l voi curăța chiar eu, cândva.
- N-am fost eu. - Ben a venit la 7 și l-a curățat.
Cine?
Ben... Stagiarul tău!
Ben Whittaker!
Cineva e foarte fericită!
Genial! Mulțumesc!
E cel mai bun lucru care s-a întâmplat săptămână asta.
Mulțumesc!
Ăsta e darul tău pentru o treabă bine făcută.
- Eu sunt Fiona, maseuza biroului. - Bună, Fiona. Eu sunt Ben.
- Îți place masajul? - Da, foarte mult, mulțumesc.
- Ești cam încordat, Ben. - N-am stat demult la birou,
- m-am dezobișnuit. - Te înțeleg.
Am auzit că sedentarismul e la fel de rău ca fumatul.
Ia să vedem ce putem face.
Te-am văzut la prânz, în cantină.
- Mă întrebam cine ești. - Chiar așa?
Mi-a spus cineva că ești stagiar. Frumos din partea ta că faci asta.
Da, m-am gândit să fac ceva nou, să văd cum e.
Da, sigur.
Sunt uimită tot timpul de ce se întâmplă aici, îmi place foarte mult locul ăsta.
- Doamne... - Da.
Da, așa.
Cum e, Ben?
- E... - Bun.
Poftim.
- E bine? - Mamă, mamă...
Mi-a făcut plăcere să te cunosc, Ben. Mă bucur că nu-s singura vârstnică de aici.
Și mie mi-a făcut plăcere.
- Ne vedem mai târziu? - Mi-ar plăcea foarte mult.
Și mie.
Nu ești așa bătrân cum te credeam!
Stai puțin... Vrei să zici că te razi zilnic?
- Da. - Chiar și duminica?
- În fiecare zi. - Chiar dacă nu te întâlnești cu nimeni?
- Da. - Cum e posibil?
Am căutat cele mai ieftine apartamente și nu-mi permit nimic în Brooklyn.
Părinții mi-au dat două săptămâni să-mi găsesc o locuință, e imposibil.
- Te vor da afară? - Se pare că se grăbesc să scape de mine.
Jules! Bună!
- Salut, ce mai faci? - Bine.
- Mike te cheamă, nu? - Da.
Eu sunt Ben, lucrez cu Jules.
- O să coboare imediat. Știu. Uite care-i chestia...
Nu te supăra, dar mi s-a părut că ai băut ceva.
Nu știu despre ce vorbești.
Spune-i tu că nu poți conduce azi, ca să nu-i spun eu.
- E totul în regulă? - Da.
Jules.
Îmi pare rău, dar nu mă simt prea bine.
Nu vreau să conduc, poate fac vreo prostie.
Sigur, nicio problemă, îți poți lua liber azi.
- Sper să te simți mai bine. - Mulțumesc.
- Îi pot lua eu locul lui Mike. - E-n regulă, conduce Becky.
Serios, vrei să-i dai și mai multe de făcut?
Sper că nu te superi că nu stau în față,
nu vreau să fiu nepoliticoasă, dar gândesc mai bine aici.
- Adică, locul din față... - Nu, nu, nu, e-n regulă.
Da.
Tot ce auzi în mașină e strict confidențial, bine?
Stai liniștită.
- Bună, mamă! - În sfârșit, te-am găsit!
Da. Ce faci, cum ești?
Eu și tatăl tău am reușit să terminăm cu cercetările la spital.
Grozav.
Aud cum tastezi. Așa-i mai bine.
Am studiat femeile sub 40 de ani care dorm sub 6 ore pe noapte.
- Și ce ați aflat? - Ceva interesant.
Se pare că au șanse cu 38% mai mari să se îngrașe,
comparativ cu femeile care dorm 7 ore pe noapte.
Glumești!? Știi că nu dorm bine de doi ani.
Ăsta-i adevărul.
Mamă, mă grăbesc să ajung la o ședință în oraș, trebuie să fiu gata.
- Pot să te sun când ajung acasă? - Nu e nevoie.
Bine. Te iubesc!
Mulțumesc.
Bună, ce faci? Te-ai uitat peste materialul pe care ți l-am trimis?
Da, m-am uitat. A lucrat foarte bine la compania anterioară,
am înțeles ideea, e foarte bun.
Chiar e. Partea bună e că ne-a urmărit și îi place foarte mult ce facem.
Totuși, e doar un nume din toată lista, dacă nu-ți place,
vom merge mai departe. Să încerci să fii deschisă la idee.
Tipul e genial, iar investitorii îl plac foarte mult.
Mark Zuckerberg n-a avut nevoie de director executiv și era adolescent.
- Sună-mă când termini. - Bine.
Nu-i nevoie să-mi deschizi ușa.
O să dureze în jur de o oră, dar dacă nu poți rămâne,
- o sun pe Becky și te va găsi ea. - E-n regulă, voi fi aici.
- Cred c-am uitat să mănânc azi. - Vrei să-ți iau niște sushi?
Nu, are prea mult mercur. E-n regulă, sunt bine.
Chiar îmi e puțin greață.
- Ai terminat repede. - Mie nu mi s-a părut la fel.
Ți-am luat niște supă de la un local pe care-l știu.
Mulțumesc. Nu era nevoie...
- Doamne, miroase așa bine! - Foarte bine.
- Ce repede se răspândesc veștile. - Cam scurtă ședința.
Da, nu mi-a plăcut de el.
Serios? De ce?
Mi s-a părut că e un misogin condescendent care habar n-are ce facem.
Sinceră să fiu, cred că ne-ar fi făcut mai mult rău,
ne-ar fi pierdut toți clienții pe care i-am câștigat cu muncă grea.
Și cred că ne-ar fi înlocuit pe noi cât ar fi putut de repede.
Și încă ceva, n-a clipit deloc! Chiar nu mi-a plăcut de el.
Bine, am înțeles.
- Ne vedem dimineață? - Sigur că da.
- Îmi pare rău. - Să nu-ți pară.
Vreau să-ți mulțumesc că ai condus azi și că mi-ai luat supă.
Și faptul că ai curățat biroul ăla... Ai fost genial!
Cu multă plăcere.
E-n regulă, chiar nu mușc.
Ai pus afacerea asta pe picioare singură, acum un an jumătate,
iar acum ai 220 de angajați... Ține minte cine a făcut totul.
Cine?
Mulțumesc.
Nu-mi place că trebuie să-ți spun, dar încearcă să dormi.
- Mami! Bună! - Cine-i fata mea preferată?
Ține-te bine.
- Ai avut o zi bună? - A fost în regulă.
Dar Maddy a spus că nu vrea să mai fim prietene.
Nu cred că a vorbit serios.
I s-ar face dor de tine.
Încep să cred că Maddy e bipolară.
Trecem prin asta odată la două zile.
Așa-i.
Cum a fost ședința? Azi a fost, nu-i așa?
Da, de acolo vin.
- Mami, cred că o să câștig, uite! - Super!
Da, e competiția Farfuriilor cu Tort, dar abia mâine se termină,
nu începe să judeci de acum.
Nici nu-ți mai zic de micul accident al tortului meu,
cineva anume și-a pus cotul în el.
- Poftim? - A fost un accident!
Sinceră să fiu, îmi place foarte mult cel roz.
E al meu! Ești fericită din cauza mea?
Da, sunt foarte fericită din cauza ta.
- Tati m-a ajutat la decorat. - Ați lucrat foarte bine.
Mergem să faci baie?
Stai puțin, ce s-a întâmplat la ședință? Nu ți-a plăcut tipul?
Nu era potrivit, mie nu mi s-a părut bun.
Mai sunt destule nume pe listă.
Da?
O să ajung sus înaintea ta!
Ben, nu te-am văzut de câteva zile.
Da, amice, Ben are un loc de muncă!
Nu ești niciodată acasă! Ce faci? În fine, sunt Patty!
- Alo? - Bună, Fiona...
Sunt Ben Whittaker de la aboutthefit.
Bună, mă bucur să te aud.
Și eu mă bucur să te aud.
Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
Te-am sunat mai repede decât te așteptai.
Mă bucur c-ai făcut-o.
Jules.
- Liniște, las-o să doarmă, tată. - Bine.
Bine.
- Am încercat să rămân treaz. - Știu...
Îmi pare rău c-am adormit acolo, dar eram foarte obosită.
Știu că ai vrut să vorbim.
Vrei să ne uităm la un film pe Netflix?
- Scuză-mă, am ațipit. - Nu-i nimic.
Paige a învățat să spună cuvântul gigantic azi.
Serios?
M-a făcut să râd. S-a uitat la mine și a zis
"Ești un tată gigantic, tată."
Nu-mi place când vorbesc ca mămicile,
dar încep să am nevoie de ceva timp pentru mine.
Știu.
Noapte bună.
E cineva acasă?
Nu-mi pot ține ochii deschiși, Jules. Mai bine o lăsăm pe mâine.
Închide lumina.
- Alo? - Bună Ben, sunt Becky.
- Secretara lui Jules. - Da, ce s-a întâmplat?
Șoferul lui Jules a dispărut. Nu-mi răspunde la mesaje.
Știu că ai condus-o pe Jules ieri, n-am auzit nicio plângere de la ea,
așa că m-am gândit că o poți lua tu dimineața.
Sigur.
- Știi unde locuiește? - Am fost ieri acolo.
Bun, deci îți amintești.
- Da! - Și mă auzi bine, nu?
Foarte clar, șefa.
Să ajungi la 7:45, suni la ușă și te îndepărtezi.
Va ști că tu ești.
Sun și mă îndepărtez, am înțeles.
Și acum să plec.
O secundă, vin imediat!
- Salut, ai venit după Jules? - Da, salut. Scuze, aștept în mașină.
Nu-i gata încă, vrei să intri?
Tocmai am pus cafeaua la făcut, durează puțin.
Eu sunt Matt.
- Ben Whittaker. - Încântat. Poftim înăuntru.
Ai grijă, sunt piese de lego peste tot.
Ia loc, Ben.
Paige, el e Ben, lucrează cu mami.
- Bună! - Bună.
- Joc un joc cu prințese. - Da, se pare că o să câștigi.
- Ești noul șofer al lui Jules? - Sunt stagiarul ei.
Ce amuzant!
- Știi ce înseamnă stagiar? - Nu.
E în regulă, toată lumea crede că-i amuzant.
- Neața. - Neața.
Alea sunt pentru curățătorie?
Astea trei da, astea două sunt pentru spălat, iar asta...
Are un nasture lipsă.
- Dacă poți să... - Sigur!
- Mulțumesc! - Draga mea, înainte să pleci,
- vreau să recapitulăm câteva lucruri. - Sigur.
Uite ce am eu.
- Da! - Aici a fost tot timpul.
Mulțumesc.
- Ai chestia aia pentru ATF? - E pe masă.
Cred că mai bine aștept afară.
- Vrei o stafidă? - Mulțumesc!
În seara asta lucrezi... Mă asculți sau te-am pierdut?
- Ben, mă ascultă? - Te ascult!
Verific niște chestii pe care trebuia să le primesc.
Nu-s prea mulțumită.
- Ce ziceai de seara asta? - Știu că lucrezi, o să merg cu Paige
la mama, să luăm cina cu ea, fiindcă după școala e ziua unei colege.
Ce program ai lunea viitoare? Putem lua cina cu Robby și Annie?
Săptămâna viitoare am programul încărcat.
Iartă-mă, dacă vrei să mergem, îmi fac timp.
- Când ai spus? - Doamne! Luni!
Iartă-mă, eram cu gândul la altceva. O să mergem.
Bine.
Mulțumesc pentru cafea, mulțumesc că te-ai jucat cu mine.
- Scuze. - Ne vedem în mașină?
Trebuie să plec și eu acum.
Hai, draga mea! Te duc eu la școală, bine?
- Haide. - Salută-l pe tati!
Ți-ai uitat jucăria!
Matt pare un tip grozav.
Scuze, n-am vrut să te întrerup.
E-n regulă, sunt de acord, chiar e.
Cine, tatăl?
"Matii" îi spun copiii lui Matt,
fiindcă e singurul tată dintr-un ocean de mame.
E foarte interesant cum vă înțelegeți, având în vedere că el e bărbat de casă.
E preferată expresia tătici care stau acasă.
Scuze, nu știam asta.
E foarte admirabil, e un tată foarte modern.
Da.
A avut un loc de muncă foarte bun în marketing,
dar când aboutthefit a devenit ceva important,
a renunțat pentru a putea fi tată 24 din 24.
Ne-a salvat.
Mi-ar plăcea dacă ai putea să-l tranferi pe Ben la altă echipă. Bine?
Am ajuns, draga mea.
- Bună! - Mă bucur să te văd aici.
Nu știu dacă ai primit emailul, dar vinerea viitoare organizăm un prânz,
ne-am gândit să aduci tu guacamole.
Probabil n-o să ai timp să-l faci, e în regulă dacă-l cumperi.
Ne trebuie pentru 18 persoane.
- Pot să-l fac eu, nu-i o problemă. - Grozav!
- Îl poate aduce Matt. - Sigur.
Gata, iubita mea. Să te distrezi la petrecerea lui Reese, bine?
- Mami, tu știi să faci guacamole? - Da, chiar foarte bine.
Îl facem împreună, ai vrea? Petrecem în bucătărie ca fetele.
Bună, Maddy, ce mai faci?
- E bipolară! - Doamne.
Vino la mine! Te iubesc, fetița mea.
Și eu te iubesc.
Doamne!
E obositor să răspunzi frumos mereu.
Suntem în 2015, încă ne încruntam când vedem o mamă care lucrează?
Îmi cer scuze, era o întrebare retorică, nu-mi trebuie răspuns.
Nici n-aveam de gând.
Chiar vrei sa-l transferi pe Ben? De ce?
Nu știu.
E prea atent.
Ben, trebuie să trecem pe la depozit, intersecția 48 cu Greenpoint.
Sigur.
Nu, nu, nu, ia-o la dreapta, spre ieșirea pe autostradă.
Cred că pe strada 4 ajungem mult mai repede.
- Nu cred... - Câștigăm cel puțin 12 minute.
Pot să încerc?
- Îmi cer scuze. - Nu-i nevoie.
E deschis!
- Ben! Intră, te rog. - Nu mă așteptam la asta.
Consider locul ăsta o bucată din Paradis.
- Vrei un masaj? - Nu, mulțumesc.
Am trecut pe aici fiindcă am aflat că lucrez până târziu.
Amânăm cina?
Dar sper că putem ieși în altă seară.
Sigur că da. Ia loc, dă-ți jos haina.
Nu te rețin mult, haide, relaxează-te.
- Vrei un masaj la picioare? - În timpul serviciului?
Tocmai asta e ideea.
Îmi dai voie?
Bun...
- Deja mă simt bine. - Abia ți-am dat jos șosetă.
Mai bine ca oricine.
Relaxează-te, închide ochii.
- Când vrei să reprogramăm cina? - Mâine?
Nu pot mâine. Ce zici de sâmbătă?
E bine.
Doamne, ce satisfăcător e masajul. La ce oră să te iau?
La prânz? Îmi plac întâlnirile diurne.
E perfect, e mai devreme.
Cum îți merge? Cum e Jules?
Lucrează nonstop, nu ia pauze, nu doarme, n-am văzut-o mâncând...
Poate e bine că-s aici. Sper că pot să o ajut.
Știam eu că ești de treabă.
Serios.
Încearcă să te relaxezi.
Dumnezeule!
Îmi cer scuze! Plec acum! Scuze!
Nu vă opriți! Plec!
Scuze!
- Ce zici? - Nu știu, chiria asta nu arată prea bine.
Avansul nu-i prea avantajos, cred că-ți place foarte mult.
Nu, e oribil. Dar mă pot muta de săptămâna asta.
În locul tău, aș mai căuta.
- Bine. - Louis, ce mai faci?
Nu te-am văzut așa revigorat până acum.
Trebuie să livrez o comandă uriașă, cred că adresa e apartamentul lui Jay-Z.
Nu glumesc, scrie aici. Sunt puțin cam emoționat.
N-am prea înțeles despre ce e vorba, vrei să impresionezi persoana asta?
- Vorbesc despre un geniu, Ben! - Dacă îți deschide ușa Beyonce?
Doamne, mi-am dat seama despre cine vorbești.
Poate ar trebui să îți iei o cămașă normală, cu guler.
Cu guler? Oamenii ăștia fac hip-hop.
Îmbracă-te pentru impresie, Louis. Du-te la raion și caută-ți o cămașă,
aranjează-ți părul cum poți mai bine, bagă-ți cămașa în pantaloni...
De ce nu-și bagă nimeni cămașa în pantaloni?
Pe tine te întreb.
Benjamin? Am progresat.
- E o zi bună pentru stagiari. - A fost grozav. A țipat la mine, dar...
- Și la mine țipă, mereu. - Măcar am comunicat!
Da, am spart gheața!
- Vrei și tu? - Da.
Băieți, e posibil să-i întâlnesc pe Jay-Z și pe Beyonce,
- iar eu port bluză. - Poart-o, îți stă mai bine.
- Nu-i adevărat. - Îți stă mult mai bine.
- Nu-mi place să mănânc singură. - Nici mie.
Să știi că nu trebuie să fii așa formal.
Scuze, așa sunt obișnuit.
Poftim, le-am luat din frigiderul tehnicienilor.
Bravo.
- Vrei o felie? - Sigur, mulțumesc.
- Noroc. - Noroc.
Am văzut că ai avut ședință cu un alt candidat, acum câteva ore,
l-am văzut când a ajuns. Cum a fost?
A fost bine, până când a zis că suntem "un site pentru fetișcane".
Nu l-am mai ascultat după asta.
Se pare că dacă vindem haine suntem site pentru fetișcane.
Serios? Cum să zici așa ceva?
Sunt de acord și sunt și foarte surprins.
Serios? Ești surprins că sunt misogini în afaceri?
Tu ce ai lucrat înainte de pensie?
Am fost vicepreședinte pentru Dex One.
Cărți de telefon?
Supervizam printarea, iar înainte de asta am lucrat în vânzări și publicitate.
Ai avut locuri de muncă importante.
Nu era o fabrică de cărți de telefon aici?
- Nu cred! Da.
Aici ai lucrat?
Aproape 40 de ani.
Da.
Am stat lângă fereastra aia timp de 47 de ani.
A fost biroul meu.
Pe vremea aia, erau niște trepte acolo.
Vedeam toată fabrica, iar presa era în colțul ăla,
de-asta e podeaua înfundată acolo.
- Nu cred. - Știu totul despre clădirea asta.
- Știi copacii de lângă clădire? - Da, îmi plac foarte mult!
Îmi amintesc ziua în care au fost plantați.
- Nu te simți ciudat cât stai aici? - Nu, mă simt ca acasă.
E remodelată încăperea, dar... Tot ca acasă mă simt.
- Ai cont pe Facebook? - Încerc să-i dau de cap,
acum 10 minute l-am făcut.
Mai bine mai târziu decât niciodată. Vrei să te ajut?
Sigur că da, dar ai lucruri mai importante de făcut.
Nu, am nevoie de o pauză.
- Nu ți-ai făcut poză? - Nu, trebuie să-mi fac?
Dacă vrei să întâlnești frumoasele cu care ai fost la liceu, da.
Zâmbește.
Drăguț.
Bun, ți-o trimit acum.
Sunt niște întrebări pentru profil, poți să răspunzi sau să le ignori.
De exemplu... Orientare religioasă sau politică...
- Oameni de care ești inspirat... - Jules Austin.
Nu te pup în fund, dar să știi că am lucrat mult timp în afaceri
și n-am întâlnit vreodată pe cineva ca tine.
Chiar oferi inspirație, Jules.
Eu doar am capitalizat faptul că o femeie care are la sfârșitul zilei
un pahar de vin și un laptop are un mare potențial de cumpărător.
Și dacă-i și promiți că-i vor veni bine hainele...
Vezi, la asta mă refer.
- Ai vreun citat favorit? - Da.
Nu greșești niciodată dacă faci ceea ce se cuvine.
- E citatul tău? - Da.
Deși Mark Twain a zis asta înaintea mea.
- Muzica preferată. - Să vedem...
Sam Cooke e unul din favoriții mei, îmi plac și Miles Davis, Billie Holiday.
Era grozavă, nu? Avea un talent special, parcă...
- Te ducea în altă lume? - Da.
Bun, cărți.
Mi-a plăcut foarte mult Tom Clancy.
- La fel și Harry Potter. - Și lui Matt îi place Harry Potter!
Le-a citit pe toate imediat ce au apărut.
Și eu.
Ce statut punem la relație? Ești căsătorit, singur?
Văduv.
Îmi pare rău.
- Deci, punem singur? - Da.
Știi ce mai trebuie acum? Cineva care să-ți fie prieten.
Voi fi prieten cu ceilalți stagiari. Îmi vor arăta ei ce și cum dimineață.
Îmi poți trimite mie o cerere de prietenie.
Bine, mulțumesc.
Gata. Felicitări, faci oficial parte din generația Facebook.
Foarte bine!
- Ai terminat? - Da, mulțumesc.
Mai am o oră de lucru, e în regulă?
Sigur că da.
- Mi-a plăcut mica noastră pauză. - Da...
Și mie mi-a plăcut să am o conversație adultă cu un adult adevărat.
Și nu a fost despre muncă.
Știu la ce te referi.
- Am ajuns? - Da.
- Am sforăit? - Nu, dormeai liniștită.
Scuză-mă.
Părinții mei fac cercetări în domeniul somnului,
mi-au studiat toată viața reprizele de somn,
se pare că am un somn zgomotos clasic.
- Sunt din ce în ce mai amuzantă, nu? - Da.
Nu adorm niciodată în mașină, ai condus foarte bine.
- Îmi cer scuze pentru zgomot. - Nici n-am observat.
O să mă prefac că te cred.
Iubesc casa asta.
Asta e fericirea pentru mine.
Parcă e desprinsă dintr-o carte de copii,
dintr-o descriere care te face mereu să suspini după ea.
- Înțelegi ce vreau să zic? - Da.
- Sayonara. - Sayonara.
N-am auzit când ai intrat.
M-am tot gândit...
Trebuie să ne vedem mai mult când suntem treji.
Chiar avem nevoie.
- Bună dimineața. - Bună dimineața, eu sunt Doris.
Eu conduc azi. Ești în regulă acolo? Să îți pui centura!
- Ce s-a întâmplat cu Ben? - Cineva a spus că a fost transferat.
Știi cum ajungem cel mai repede la sediu?
Doamne!
Stai potol, maniacule!
Pe unde o iau, dragă?
- N-am mai fost prin zona asta. - Doris!
- Tu mi-ai spus să-l transfer! - Acum două zile!
- De ce nu m-ai întrebat din nou? - De fapt, mi-ai spus ieri.
Unde e, știi?
Trebuie să crezi că sunt dementă.
N-aș folosi cuvântul ăsta, dar am fost un pic surprins când m-au sunat.
Jules, îmi cer scuze dacă am sărit cumva calul.
Nu, nu, nu. Nu-ți cere scuze.
N-ai făcut nimic rău.
Mi se întâmplă multe și sunt o persoană retrasă
și la început, nu știu, am crezut
că poate n-o să meargă, dar m-am înșelat.
- Să-ți iau una din astea. - Nu, nu, nu. Nu.
Jules, nu-i nevoie de explicații.
Nu, de fapt e nevoie de una, pentru că sunt mai bună de atât.
Adevărul e...
Ceva la tine mă face să mă simt liniștită
sau mai centrată pe ceva și mi-ar putea folosi asta.
Evident.
Sper să-mi accepți scuzele și să revii la lucru, pentru mine.
Dacă vrei.
Și n-o spun doar pentru că am comis-o azi dimineață, ci mă gândeam că
mi-ar plăcea să te muți în zona mea, alături de Becky.
Știu că poți face mai mult dacă-ți dorești mai mult.
Dumnezeule, urăsc faptul că am sărit cu arma și te-am făcut să te simți...
Mă întorc. Mă întorc bucuros.
Excelent!
Pot să te conduc înapoi la birou?
- Sigur. Pot să-ți iau astea? - Nu.
Vrei să conduci? Eu de fapt n-am permis.
Sigur.
E o tâmpenie, Ben. N-au să încapă două birouri aici.
Am promis să nu-ți stau în cale.
- Imposibil. Nu am loc pentru... - Bună.
E bine, nu? Îmi place aranjamentul.
Becky, vreau să-l lași pe Ben să-ți dea o mâna de ajutor, bine?
Și pune-l în copie la toate emailurile.
- Am primit numerele de ieri? - Da.
Le-am văzut, aici.
- Poftim. - Mulțumesc.
Și vreau să parcurgi datele cu tiparele de cumpărare ale clienților.
Lasă-l s-o facă și Ben. De fapt, lasă-l pe el să se uite primul.
Bine.
Nu-ți face griji, Becky. E bun un backup.
Anunță-mă când intră Candice.
Becky?
Sunt aici de 9 luni, Ben, și nu mi-a cerut vreodată să mă uit la ceva. Bine?
Am auzit, e frustrant.
Am absolvit afaceri la Penn, dar nu mi se pare a face ceva aici.
Tu ești cu 50 de ani mai în vârstă și ești surd...
Se întâmplă să cred că faci o mulțime de lucruri bune.
Faci... atât de multe.
Știu, știu asta. Dar ea nu știe.
Mă spetesc muncind pentru ea 14 ore pe zi
și n-a observat niciodată.
Dumnezeule!
Urăsc fetele care plâng la serviciu.
Ce-ar fi dacă tu, ca experiment, ai încerca să mă lași să te ajut?
Mare parte din stres va dispărea odată cu muntele de treburi pe care le ai.
Și poate ar trebui să te gândești să pleci cândva la ora normală
să te întâlnești cu prietenii, să te distrezi.
Pot să-i ofer asistență în zona asta.
Chiar mi-ar plăcea.
Nu vrea ca ea să creadă
că nu-mi pot face treaba
și e nevoie de un intern ca să mă ajute.
Bine... n-o să-ți placă să auzi asta,
dar am auzit femei care au dormit mai puțin de 7 ore pe noapte
ce s-au îngrășat cu 38% mai mult ca cele care au dormit mai mult de 7 ore.
Ce?
Plec de aici în fiecare seară la 23.00, revin la 7.00, dorm 5 ore pe noapte,
iar acum am să mă îngraș?
Să trecem prin astea. S-o facem împreună.
Să curățăm biroul.
S-o facem pur și simplu.
Mulțumesc, St. Louis.
Să vedem Chicago... Frumos, Miami, mulțumesc.
Uită-te la Chicago, și-a pus aceleași cizme în coș ca femeia din Houston.
Să vedem ce face la casă. Nici ea nu le-a cumpărat.
Poate verifici costul lor de livrare?
Cioc, cioc.
- Hei! - Bună.
M-am uitat la datele tiparelor de cumpărare... Să mă întorc?
Nu, nu, poftim. Ai fost rapid.
I-am cerut ajutorul lui Becky.
Se pare că cel mai scump să-ți faci publicitate
e să-ți aduci clienții care cheltuie cel mai puțin
iar pe canalele pe care investești cel mai puțin
adaugă valoare enormă la segmentele care curent apar să aibă valoare scăzută,
dar de fapt au cel mai mare potențial de cheltuieli...
Asta-i ceea ce-ți pot spune până acum.
Ben!
Poți face asta pentru mine? Poți veni cu un plan mai bun?
- Dacă ai timp... - Aș fi bucuros.
Omul a petrecut 40 de ani în afaceri.
Da, Dumnezeule!
Și Jules, Becky mi-a fost de mare ajutor. Știi c-a absolvit la Penn.
Știu.
Adică, am uitat, dar știu.
Am să-i vorbesc.
Ar fi foarte frumos.
- Cum e aici, la clasa întâi? - Ocupat.
Am înțeles că ți-ai găsit un apartament.
Nu.
Mi-au expirat cele două săptămâni. Mă mut cu vărul meu.
- Excelent! - În Philadelphia.
- Davis! - Ce?
Ajung acolo la unsprezece, plec la cinci. Super. Pot s-o fac.
Mă simt ca unchiul tuturor aici...
- Da, de ce? - Pentru că am să te salvez
și am să te iau la mine câteva săptămâni, evident.
Mulțumesc, mulțumesc frumos!
Îmi place treaba cu aranjatul pernelor.
Am fost căsătorit mult timp.
E dresingul tău?
O persoană socială ocupată!
Ce-i în toate sertarele astea?
- Boxeri, tricouri, batiste... - Care-i treaba cu batista?
- Pe asta n-o înțeleg deloc. - Bine.
E esențial. Generația ta nu știe că asta-i ceva criminal.
Cel mai bun motiv pentru care să ai o batistă e s-o împrumuți.
Întreabă-l pe Jason. Femeile plâng, Davis.
Noi le purtăm pentru ele.
Unul dintre ultimele vestigii ale gintei cavalerești.
- Dar... - Știu că vrei să mai stăm...
Dar trebuie să merg la culcare, puștiule. Sunt terminat.
Noapte bună, Ben.
Mulțumesc încă o dată!
Mă trezești dimineață sau îți cer prea mult?
- Părinții mei întotdeauna... - Prea mult.
Am înțeles.
Îmi pun alarma pe telefon. Sper s-o aud, dorm atât de...
- Dumnezeule! Te trezesc eu. - Mulțumesc.
Te iubesc, nu glumesc.
Și eu te iubesc. Acum treci la culcare.
Încă niște fructe de pădure.
Ben, vrei te rog să-mi mai pui niște sirop?
Sigur.
- Poftim. - Perfect, bună treabă.
Bine.
Măi frate! Bine...
CEO-ul ăsta pe nume Townsend,
de care toți spun că nu va fi interesat de noi
fiindcă nu suntem destul de mari pentru el...
- Da... - Da.
Suntem pe aceeași lungime de undă.
Ei bine, tocmai am aflat că e foarte interesat.
Interesant.
Da, poate.
Toată lumea intră în panică dar eu sunt încă pe poziții.
Trebuie să merg în San Francisco să-l întâlnesc.
El nu poate veni aici.
- Când trebuie să pleci? - Ne putem întâlni doar joia viitoare.
Vrei să vii?
Poate rămânem peste weekend.
Sună grozav.
Nu pot joi.
Paige e șefa gustărilor la școală și trebuie să fiu în clasă cu ea.
- E foarte important. - Grozav.
Da, e foarte important.
Știu scumpo, scuze, am uitat.
- Poate merge Ben cu tine. - Da, e o idee bună.
Fraților, Ben are viața lui.
Nu chiar. Nu una care să mă ducă la San Francisco.
Dacă vrei companie, mi-ar plăcea să merg.
- Chiar? - Categoric.
- Știi ce, Ben? - Ce?
Tata va fi azi Ariel, e rândul lui.
- Asta e bine, nu? - Da.
Crezi că-i o mare afacere să găsești un CEO?
Negocierea importantă e cine va fi Ariel ca să joace în Mica Sirenă.
Și ca să știți...
Nu mi-a venit niciodată rândul. Așa că e grozav pentru mine.
Sunt încântat.
Am să mă piaptăn cu furculița
am să mă joc cu tot felul de jucării...
Sunt Jules.
Cât va dura rezolvarea problemelor?
Dacă nu mărește probabil nu-l vei cumpăra.
Da. În primele ore au scăzut 23 %.
Ajung în...
- Două minute. - Două minute.
Bine.
Ben știi ceva de Friend Shopping Together?
Mulțumesc.
- Sunt Jules. - Ce este?
Bună, mamă.
Tocmai am aflat că zoomul...
- Butonul de mărire nu merge. - Nu pare cine știe ce.
De fapt, este.
E modul cum oamenii se uită mai atent la ceea ce cumpără.
- Toată lumea mărește. - Nu intru destul pe pagina ta să știu.
Matt, de ce mama mereu o așa nenorocită?
- Și scrii și sună... - Da, scuze.
E de la depozit. Mamă, pot să te sun înapoi?
- Nu-i nevoie. - Bine, te iubesc.
Da.
Cine a spus "da" la te iubesc?
A luat-o razna. Cum o aduc la normal?
- Bună, Alonzo. - Bună Jules. Vești proaste.
Ce? Spune-le.
La un control de rutină de la sanepid.
- Au găsit o ploșniță. - Nu!
Din păcate, da!
Am livrat ieri 4800 de cutii. Trebuie să le recuperăm pe toate.
Să închidem depozitul să deratizăm apoi putem relua livrările.
- Coșmar! - Bine.
Nu!
Către Mama
Mulțumesc pentru că ați venit. Știu că zoom-ul e defect
și nu fac pe nimeni răspunzător pentru asta, dar...
Vreau un favor. Am trimis accidental un mail persoanei greșite.
Acum e la lucru
și știu că nu-și verifică emailul până la 17.30 când vine acasă.
Așa că, trebuie să aflu cum să-l șterg până atunci
pentru că dacă persoana asta vede emailul va fi...
Groaznic.
Și pe deasupra, suferă și cu inima.
Cred că nu va fi bine.
Contez pe harul și inteligența voastră
ca să găsiți o cale să-mi salvați fundul.
Sincer Jules, e aproape imposibil să pătrunzi într-un server.
Nu știi parola?
- N-am idee. - Jules, ne rămâne un singur lucru.
Care? Spune-mi, mor.
Plec cu băieții, întrăm în casa mamei tale
și furăm computerul.
Intrați și-i furați computerul? Râzi de mine?
E genial!
Ajungeți la destinație peste 270 m.
Micuțul face ca dna GPS să știe ce e complice la infracțiune.
Femeia suferă cu inima, ia-o ca pe-o faptă bună.
N-am crezut Whittaker, că vei avea o influență proastă asupra mea.
Liniștiți-vă, va fi floare la ureche.
Cheia e sub un ghiveci, intrăm, ștergem și dispărem.
- N-are alarmă, nu? - Nu. N-are.
- Dacă e-mailul e parolat? - Îi luăm computerul.
Jules a spus că-i ia unul nou, toată lumea câștigă.
Ajungeți la destinație peste 90 m.
E ca în filmul Oceans. Ben e bătrânul cu ochelari mari...
- Elliot Gould. - Jason, tu ești Clooney.
Mulțumesc.
Eu sunt Matt Damon, un fel de un intrus.
Da, sigur. Eu cine sunt?
Tu ești fratele lui Ben Affleck.
- De ce nu Brad Pitt? - Cred că e de la sine înțeles.
- Bine, Clooney... - Mulțumesc.
Tu vei fi la volan, parcat pe stradă.
Ții motorul pornit și caști ochii.
Damon, fratele lui Affleck veniți cu mine.
S-o facem!
Nu!
- Bun plan. - Dumnezeule!
Lewis, sun-o pe Becky.
Dacă nu introducem codul, în 60 de secunde pleacă alarma.
Becky dă-o pe Jules.
M-a pus pe așteptare, ce-i cu fata asta?
Asta nu-i bine. Ce-ar trebui să facem?
Nu mai mânca! Treceți imediat la computer!
Despărțiți-vă.
- Ben, ești acolo? - Becky, n-o da-n bară, dă-o pe Jules.
E o urgență.
- E într-o ședință. - Întrerupe-o.
- Ben, ce este? - Jules, mama ta are alarmă.
- Nu are. - Ba are, sunt în bucătărie
și vreau s-o opresc. Care-i codul?
N-am idee. Ben, ascultă-mă. O cunosc, e alarmă falsă.
A cumpărat-o de la teleshoping.
Bine, nu-i reală. Nu-i conectată, e ca să sperie hoții.
Spune că e falsă, ca să sperie hoții.
Face o treabă bună.
Părinții n-ar da bani pe alarmă, sunt cei mai zgârciți din America.
N-a pornit încă alarma. Doar face bip.
Pentru că e falsă. Crede-mă. Ați găsit computerul?
Nu-i acolo.
Lewis aici, Davis acolo.
- L-am găsit! - L-am găsit!
Am găsit două. Care-i al ei? Alb sau argintiu?
Alb sau argintiu? Nu știu.
- Computerul mamei tale? - Da.
E alb. L-am reparat odată. Sunt sigură.
- Cel alb! - Alb.
Dumnezeule!
Știam eu că nu-i falsă.
Vom fi arestați, asta e! Suntem morți.
Amprentele noastre sunt peste tot.
- Ben vezi emailul? - Nu încă.
- Mai caută, amice. - Dă-mi mie.
L-am găsit.
De ce-i mereu mama o așa nenorocită?
- Subiect... E o teroristă. - Da, șterge-l!
- S-a dus. - Acum din coșul de gunoi.
Gata.
- Davis, unde l-ai găsit? - Sub pat, partea dreaptă.
- Care parte dreaptă? - Partea dreaptă cu fața la pat.
Dumnezeule, viața mea s-a sfârșit!
Voi fi infractor și nici măcar n-am comis vreo crimă!
Davis, adună-te. Nu auzi cât de departe e?
Avem cel puțin 30 de secunde până ajung aici.
Cum voi explica asta părinților mei? Dumnezeule!
20 de secunde.
Fugiți! Fugiți!
- Jason! - Deschide ușile.
Jason! Deschide ușa!
Deschide nenorocitele de uși!
Bine!
Noroc!
Ești un ticălos nenorocit, știai?
Nu știam. Mi se urcase tensiunea, dar a meritat. A fost grozav.
N-am cuvinte să vă mulțumesc
pentru ceea ce-ați făcut. A fost...
Mai presus de curaj și loialitate. Rămân veșnic îndatorată.
Cu plăcere.
O echipă începătoare, dar s-a rezolvat.
Bine.
Mai vreau un rând. Mai vrea cineva?
Pot primi doar jumătate.
Iau eu cealaltă jumătate.
Știu. E în regulă. Nu-ți face griji.
Cum vă numiți? N-aș vrea să nu vă știu.
Eu sunt Jason, lucrez pentru tine de un an.
Ți-am livrat niște lucruri acasă.
L-am întâlnit pe Matt de câteva ori. I-am legat o dată șireturile fiicei tale.
Sigur că te-am văzut, doar că nu-ți știam numele.
E Jason.
- Ești nou, nu? - Da, sunt Davis.
Am început în aceeași zi cu Ben. Suntem apropiați și sunt discipolul lui.
Spre exemplu mi-a dat cravata asta. A fost a lui, e vintage.
- Vintage? - Îmi plac bărbații cu cravată.
- Și tu ești, Lewis. - Da.
Am auzit prin telefon. Faci față cu brio presiunii.
A fost primul meu jaf, dar am încercat să mă stăpânesc.
- Mulțumesc de observație. - Salut.
Băieți, ce pot să spun, scuze...
N-am vrut să vă numesc băieți.
Nimeni nu mai spune bărbaților "bărbați". Ai observat?
Femeile au ajuns din fete, femei iar bărbații, băieți.
Asta-i o problemă. Generală. Mă înțelegeți?
Da...
- Mai vreau unul. - Încă unul, ești sigură?
Da.
Uitați care-i teoria mea despre asta...
Toți am crescut cu "ia-ți fiica la lucru", nu?
Așa că, mereu ni s-a spus că putem fi și face orice.
Și cred că într-un fel băieții, poate nu,
au rămas în urmă.
Noi am fost generația "Așa, fato!". Am avut-o pe Oprah.
Mă întreb uneori...
Cum se integrează tipii... Încă par că încearcă să găsească o soluție.
Încă se îmbracă precum băiețeii, se joacă pe televizor...
Au devenit mai curajoși, deci...
Cum într-o generație un bărbat poate trece de la
Jack Nicholson și Harrison Ford la...
Uitați-vă la Ben.
O specie pe cale de dispariție.
Priviți și învățați, dacă mă întrebați, asta înseamnă super.
Mulțumesc, Asule. Nu mai bei, nu-i așa?
M-ai făcut As, e super grozav, nu?
Oficial sunt puțin amețită, îmi cer scuze pentru tiradă.
Am să... plec.
Dar vă sunt veșnic îndatorată, domnilor.
Un alt cuvânt care nu mai este folosit.
Să-l readucem în vocabular!
Ben, voi Uber-merge acasă.
E bine.
Îmi pare rău. Acum sunt bine.
Bine. E în regulă.
N-am mai făcut asta din liceu.
Mulțumesc.
Îmi pare rău c-a trebuit să vezi asta.
- Înjositor. - În regulă.
Te simți mai bine?
Da... Am uitat că trebuie să mănânci înainte să bei.
Mi-e bine acum. Mulțumesc.
Am să plec imediat. Acum îți fac noaptea un coșmar.
Nu, deloc. Ai avut o zi stresantă.
Cum faci de reușești să spui mereu lucrul potrivit?
Să faci lucrul potrivit, să fii potrivit?
E straniu.
Odihnește-te.
O voi face. Mulțumesc pentru tot.
- Și... - Sayanora.
Categoric.
Foarte drăguț că ai făcut asta. Majoritatea femeilor reprogramau.
Nu-ți face griji. Înțeleg.
A fost neașteptat.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Benjie, ți-ai dat întâlnire la o înmormântare! Ireal.
Aveam planuri. Cine știa c-o să se întâmple?
- Ce mai faci? Sunt Miles. - Fiona. Regrete eterne.
Mulțumesc, scumpo.
N-am mai fost la o Shiva.
S-a râs grozav.
Și nu cred c-am mâncat vreodată mai mult.
Nu-s sigură cum de-am plecat cu fursecurile.
Ai fost un mare succes.
Făcându-i văduvei acel masaj... câștigătoare mișcare.
Avea nevoie.
Chiar cred că-i o bună idee să-ți dai prima întâlnire la o înmormântare.
Adevărat spărgător de gheața, nu crezi?
Știu că glumești, dar sincer, cui îi trebuie tensiunea întâlnirii de la cină
și întrebarea "de ce nu ești căsătorită"?
La vârsta noastră nici nu-i posibil să ții minte toate detaliile.
În 10 secunde termin cu mine.
- Ești gata? - Da.
Văduv, un fiu, doi nepoți.
Toată viața am tipărit cărți de telefoane care nu mai sunt utile.
Lucrez acum ca intern
mă distrez și cea mai bună veste e
că am o pasiune pentru o fată pe care am întâlnit-o la muncă.
Îmi pare rău că ți-ai pierdut soția.
Bine.
Divorțată,
trei fete frumoase, un nepot pe drum.
Acum câțiva ani am fost bolnavă, acum nu mai sunt...
Sunt maseuză, îmi iubesc meseria
și am găsit în sfârșit bărbatul cu care vreau să fiu.
Norocosul de mine.
Bună dimineața!
Amice, n-arăți prea grozav.
Da, știu. Dar crede-mă...
Arăt mai bine decât mă simt.
- I-ai văzut pe Yankees aseară? - Au fost în mână.
Hei...
Ce-i cu ploaia asta de lacrimi?
I-am spus că bona va merge s-o ia
de la petrecerea lui Maddie pentru că Matt e bolnav.
Dar nu vreau să merg cu bona.
Ben,
poți să mă iei tu?
Te rog!
Scumpo...
Îmi pare rău, dar trebuie să meargă azi la lucru.
Haide, Jules, îmi va lua o oră.
Nu-mi vine să cred că încă mai trecem prin asta.
Sunt pe drumul cel bun. Te rog, ai puțină încredere.
Dar parcul unde-i petrecerea e...
Scuze, Ben. De fapt... ăsta e.
Ca o clonă.
- Pare frumoasă petrecerea. - Da, așa e.
- Care e Maddie? - Cea în roz.
Bine... cea în roz.
Poți să stai cu celelalte mame, bine?
- Bine. Îi dai darul lui Maddie? - Da.
Bine.
Să te distrezi!
Merg la ele.
Bună, sunt Ben.
- Jane. - Molly.
Îi ajut pe Matt și pe Jules.
- Ești tatăl lui Matt? - Nu, lucrez pentru Jules.
E în regulă?
Am auzit că e, știi, cam "dură".
Dură? Jules? E belea.
Cred că așa a ajuns senzație pe internet.
Trebuie să fiți mândre, nu?
Unul zilnic de-al tău, doborând plafonul de sticlă al lumii tehnologice.
Așa că... bravo. Bravo ei, nu?
Da, sigur.
- Ce faci, scumpo? - Nu mă simt bine.
Vrei să stai pe picioarele mele?
Dacă-i bolnavă, n-ar trebui să fie aici.
Dură mulțimea, Paige. Vrei să rupem ușa?
Asta înseamnă să plecăm?
Mi-e teamă că da.
Spionez cu ochișorul meu ceva...
Albastru!
- E mașina de lângă noi? - Nu.
- E lesa câinelui? - Nu.
- E cerul? - Da! Ai ghicit!
- E rândul tău, Ben. - Bine.
Am una bună.
Spionez cu ochișorul meu ceva...
- Verde. - E copacul ăla?
Nu.
E ușa aia?
E o nuanță de verde.
Este Ben?
E ușa aia?
Da. Bravo.
De la Jules... Cum merge? Mulțumesc!
Bine.
Mulțumesc frumos, Ben.
Mă duc în bucătărie.
Să-ți aduc ceva înainte să pleci? Niște cafea, o gustare?
- Nu, mulțumesc. - Bine.
Cum a fost? Ți-a creat probleme?
A fost perfectă.
Nu s-a simțit grozav la petrecere, am plecat devreme
a adormit în mașină așa că am stat și am lăsat-o să doarmă.
Drăguț, mulțumesc.
Scuze.
- Pari că te simți mai mult cu el... - Da, da...
Aveam nevoie de o pauză.
Poate n-am fost atât de bolnav.
Ben, am vrut să te întreb...
Care-i treaba cu acest CEO, după tine?
Ești mult mai în temă decât mine.
Știu că Jules încearcă să facă ce-i bine pentru toți.
Investitori...
Companiei, ție.
Are multe pe umeri. Presiunea e incredibilă.
Greșesc dacă vreau să se întâmple?
Adică, vreau ce vrea ea, dar știi cum e aici.
N-o vedem prea mult, poate asta va rezolva situația.
Un CEO o să rezolve ce se întâmplă aici, Matt?
Orice decide ea...
Vreau să fie bine pentru ea, vreau să fie fericită.
Firește.
Merită asta.
Da, merită.
Benjamin, ce crezi?
Am găsit-o pe eBay. Ai dreptate, e clasică.
Arăți grozav cu ea.
Cum a fost?
Ai un copil grozav, Jules. E adorabilă.
Mulțumesc mult că ai făcut-o.
Ești încântat de călătoria de mâine în San Francisco?
- Ești bine? - Da.
Sper că nu te-ai molipsit de la Matt.
- Nu. - Sigur?
Categoric.
- Ce-i aia? - Pentru tensiune, o iau zilnic.
- Sigur ești bine? - Da.
Nu ești tu, pari plouat.
De ce nu mergi s-o vezi pe Fiona, maseuza, să te liniștești?
Cum merge?
Ben ești bine? Pari puțin dereglat.
Becky, ție ți se pare în regulă?
Bine, mulțumesc. Cred că suntem bine.
Am mult de lucru.
E totul în regulă.
E culoarea lui?
Sunteți săriți, sunt bine 100%. E o zi mare, avem multe de făcut.
Ben...
Dacă-ți dau prea mult de lucru,
să nu crezi că trebuie să vii cu mine la San Francisco.
Jules, cei de vârsta mea mai obosesc câte o dată. Asta e.
Ești obosit?
De aia nu te-ai uitat o clipă la mine de când sunt aici?
Mă uit la tine.
- Jules, Cameron e la telefon. - Bine.
Dacă nu te simți mai bine, diseară sau... merg singură, bine?
Sunt majoră, mă descurc.
Bine, serios...
Ce este, Ben?
Sunt un om sensibil. Oamenii nu cred, nu par, dar sunt.
Sub aspectul bărbătesc pe care-l admiri
Sunt doar un castron mare de terci.
Știu asta.
Bine.
Asta era?
De asta de 24 de ore ești așa?
Ca ești un castron sensibil de terci.
- Jules. - Ben...
Jules...
Ce căutăm aici? Ne-am luat liber, zburăm la clasa întâia,
măcar să ne distrăm.
Cel mai bine.
Doamnelor și domnilor
vă rugăm să vă puneți centurile
aterizăm în câteva minute.
- Ești bine? - Da.
Mă gândeam că mâine îl întâlnesc pe cel ce-ar putea să-mi fie șef.
Mulți au șef, nu? Majoritatea oamenilor au.
Jules, e simplu. Dacă tu crezi că Townsend e bine pentru tine
și pentru companie, atunci fă-o. Dacă nu...
- Exact! Pentru că am venit aici... - Corect, nu înseamnă nimic.
De acord.
Pot lua Xanex dacă am băut 2 pahare de vin acum o oră?
Aș mai aștepta câteva ore.
Fac lucrul ăsta când aterizez. Acum e bine.
- Jules. - Da.
- Auzi asta? - Da, aud alarma.
Ești bine?
Alarma asta nu-i un semn bun despre tipul ăsta.
- E un semn, Ben. - Sunt sigur că nu-i.
Nu ai luat Xanex.
Mi-ai spus să aștept câteva ore.
- Îți iei halatul la tine? - Da.
Doamnelor și domnilor, alarma de incendiu
a pornit dintr-o cameră, dar problema a fost rezolvată.
Da. O sută de oameni, două lifturi, e categoric un semn.
Mulțumesc pentru că m-ai condus.
- Vrei să-mi vezi camera? - E frumoasă.
Am vrut să zic... vrei să intri?
Am ceainic, am putea...
Bea un ceai sau...
Sunt tare agitată pentru mâine.
Întinde-te, știu că ești obosit eu voi sta pe scaun.
Poftim.
Am crezut că vei sta pe scaun.
Te rog lasă-mă să stau aici, vreau și eu să mă întind.
Nu trebuie să vorbim despre lucru.
Bun. Despre ce să vorbim?
Căsătorie?
Vrei să-mi spui de soția ta? E grozavă, nu?
A fost.
O chemă Molly.
A fost director de școală. Îndrăgită.
Ce perfect! A durat mult căsnicia?
Nu suficient. 22 de ani.
Cum a fost?
Știi când oamenii spun că vor să îmbătrânească împreună?
Noi am făcut-o.
Ne-am cunoscut la 20 de ani, eu aveam 20, ea 19.
Ce-a fost fantastic e că nu s-a schimbat niciodată.
E un lucru greu de uitat.
Lua viața ca fiind ușoară. Întotdeauna.
Chiar și când nu era.
Dumnezeule, invidiez asta.
Ți-e foame?
Avem jeleuri, cipsuri Lays. Pringles...
Da, e un lucru grozav.
Știi că alea costă 15 dolari bucata?
Benjamin, conduc o firmă foarte mare pe internet.
Să ne facem de cap.
Bine.
- Așadar? - Așadar?
Da, așadar...
Am una ciudată pentru tine.
Matt mă înșeală.
- Stai, știi despre asta? - Ce vrei să spui?
Știai despre asta?
I-am văzut împreună.
- Dumnezeule, când? - Ieri.
Regret. I-am văzut întâmplător, dar i-am văzut.
Ieri... așadar continuă.
De cât timp știi?
De vreo 18 zile. E mama unei colege de-a lui Paige.
Mi-e greu să înțeleg. Făceam sandvișuri în bucătărie,
telefonul lui era acolo,
el era sus cu Paige și a păstrat toate mesajele.
Nu știu de ce, dar le-am citit.
N-a fost bine.
- El știe că știi? - Nu.
Sincer, nu-s pregătită...
Să mă confrunt. Aș vrea să fiu cât mai puțin afectată dacă-i posibil.
E clasic, cred, nu-i așa?
Soțul unei femei de succes se simte ignorat, bărbăția îi e amenințată,
așa că, acționează.
Prietena, cred, îl face să se simtă mai bărbat.
Ce-ar trebui să fac?
Stai puțin...
Nu te condamni pentru asta, nu?
Nu!
El e cel care greșește. Înțeleg asta.
Nu urmăresc monogamia.
Aștept puțin...
Sper că-i doar o rătăcire de moment
și nu dragoste.
Și odată ce trece peste asta vom fi bine. Ce crezi?
Sigur nu crezi că-i posibil.
- Va fi neobișnuit. - Înțeleg.
Nu oricine o poate face, dar... noi nu suntem oricine.
Cred în noi pentru că...
Încă mai cred că mă iubește. Și...
Am trecut prin atâtea...
Doamne, aș vrea ca expresiile tale să nu fie atât de expresive.
Unele cupluri supraviețuiesc. Știi?
Trec peste toate astea și multe cupluri rămân împreună.
Oricum, e ceva de spus despre depășirea situației și
concentrării pe noi și nu pe aventură.
Nu vreau să renunț la el.
Îl cunosc și știu că poate mai mult.
Dar sunt om și sunt furioasă pe el.
S-au întâmplat atât de multe și de repede cu noi, și cred
că mă așteptam cumva la asta.
Știi că el era mai de succes când am pornit.
- Nu, n-am știut. - Da, a fost!
Era o stea în ascensiune. Și era mândru că pot face asta.
A fost fantastic.
Avea mereu idei.
De asta am făcut toată treaba cu CEO, crezând că poate,
va veni altcineva să-mi redea viața.
Bine, gata. Urăsc să fiu feminist între voi doi, dar tu ar trebui
să ai o carieră fulminantă, să fii cine ești
fără să trebuiască să accepți că soțul tău are o aventură
ca un fel de răsplată.
- Corect. - Vorbesc serios.
Și eu.
- Dar așa-i viața, prietene. - Nu, nu întotdeauna.
Și nu-s așa sigur cu treaba cu iertatul.
Nu-s așa de iertătoare, am spus că aș putea
fi iertătoare, dar nu crede că nu mă afectează. E zdrobitor.
Și când mă gândesc la Paige...
Nu spune.
Dacă divorțez, se va căsători.
Poate nu cu fata asta, dar... cu altcineva.
Și amândoi știm că am un caracter dificil.
Aș putea rămâne singură pe viață ceea ce înseamnă că...
Iartă-mă, dar...
Mă trezește în miezul nopții...
- Dumnezeule! - Ce?
Că nu vreau să fiu îngropată singură.
Paige va fi cu soțul ei, Matt cu noua familie, iar eu voi fi
îngropată cu necunoscuții. Voi fi îngropată în
zona necunoscuților singuri ai cimitirului.
Nu c-ar fi un motiv să stai împreună...
- Dar e partea înfricoșătoare. - Să lămurim asta...
Poți fi îngropată cu mine și Molly. Avem loc destul, bine?
Mulțumesc frumos! Și când te gândești...
Că nici n-am vrut să te angajez.
Singura dată când n-am batistă.
Vrei să... te uiți la televizor?
- Câteva minute? - Da, sigur. Vreau.
La aeroport, vă rog.
Ți-a plăcut?
A spus ce trebuie.
A spus că nimeni nu cunoaște treaba mai bine ca mine,
că nu vrea să elimine sufletul companiei.
Că nu plănuiește să ne urmărească să vadă ce lucrăm.
A fost politicos și respectuos și super deștept.
- Și l-am angajat. - Serios?
Da.
- Ai făcut-o oficial? - Mi-a spus să mă gândesc
și vorbim mâine, dar i-am spus
că jobul e al lui. Am dat mâna.
Știi... dacă
Nu cădem de acord, el decide cum facem.
Firește, el e CEO.
- Bună! - Bună.
- Miroși a mentă. - Am făcut un ceai.
- Da... nu... - Am făcut-o.
Mi-a plăcut mult. Și... i-am oferit jobul.
- Serios? - Da.
- Ești mulțumită? - Da.
Cred că va fi bine pentru noi.
Avem ceva de băut? Vodcă sau ceva de genul...
Da.
E bine pentru noi... adică...
Pentru firmă sau pentru noi.
Pentru noi doi.
Cred că dacă cineva mi-ar putea prelua din sarcini, atunci poate...
Ne-am întoarce unde am fost acum 18 luni.
Se spune că nu poți da timpul înapoi, dar putem încerca, nu?
- Hei! - Bună!
- Locuiești aici? - Da.
M-a luat Ben până găsesc un spațiu.
- Să-i spun că ești aici? - În regulă, sun eu.
Bine.
- Fiona! - Jules! Intră.
Mă duceam la lucru. Ben e aici.
Vă las să discutați.
Pe curând.
Bună.
- Tu și Fiona! Cine credea? - E o fată grozavă.
M-a surprins aseară. A pregătit cina.
- E ceva nou. - Felicitări. O îndrăgesc.
Da.
Am fost gata devreme azi dimineață. Cam pe la 4.00.
Matt și Paige au plecat acum o oră în excursie așa că am venit aici.
- E în regulă? - Da.
Am vrut să-ți spun... m-am gândit...
Nu l-am sunat încă pe Townsend, dar cred cred că asta trebuie să fac.
- Nici eu n-am dormit prea bine. - Din cauza asta?
Ții minte când te-am dus la depozit?
- Mi-ai dat adresa greșită... - Da, îmi amintesc.
Am stat și te-am urmărit cum le arătai să împacheteze hainele.
Am știut că de asta avea succes compania.
Nimeni n-o să se mai implice așa în compania ta, Jules.
Pentru mine e simplu.
Nu te supăra c-o spun... ai nevoie de ea.
Poate veni cineva cu mai multă experiență,
dar nu va ști niciodată ce știi tu.
N-am mai pățit așa ceva în viața mea. N-o fac prea mulți.
Această construcție complicată pe care ai creat-o...
E un vis, nu-i așa?
Și renunți la el în speranța că soțul tău va înceta să te înșele?
Nu văd legătura.
Ar trebui să fii mândră de ceea ce-ai făcut.
Și nu mi-ar plăcea să văd cum cineva ți-ar lua lucrul ăsta.
Cred că ai venit pentru că ai vrut să auzi asta.
Da. Sau am făcut-o poate pentru că ești...
Stagiarul tău.
Am vrut să spun stagiar/cel mai bun prieten.
Dar nu trebuie să devenim sentimentali
chiar dacă-i posibil să fim îngropați împreună.
Nu putem fi mai apropiați de atât.
În astfel de momente, ai nevoie de cineva
pe care poți să te bazezi. Așa că îți mulțumesc.
- Apropo, îmi place foarte mult casa ta! - Mulțumesc.
- Mergem? - Bine.
Bine ați revenit!
Jules, am să-ți arăt ceva super.
Ți-amintești apelul preluat de tine de la serviciul clienți
despre mireasa ale cărei domnișoare au primit rochiile gri.
I-ai spus vânzătorului să le refacă peste noapte, le-am pus pe avion...
- Da! Rachel! - Fii atentă.
Rochia de șifon-mătase Antoinette.
Arată grozav.
Abia au sosit de la Mark Townsend.
Mulțumesc.
Becky dă-mi numărul lui Townsend.
Bine.
Sunt Jules. Ce mai faci, Alonzo?
Bine. Ne trebuie așa multe?
Sper că n-am venit prea târziu.
Nu face asta pentru mine, Jules. Te rog.
Fă ce simți că-i drept pentru tine.
Dumnezeule!
Vreau să-mi conduc firma în continuare, Matt... știi asta.
Atunci fă-o. Nu vreau să fii nefericită.
Sunt deja nefericită!
Trebuie să-ți spun ceva.
Știu.
Spune-mi că aproape totul s-a sfârșit. Nu știu cât mai pot...
S-a sfârșit.
Nu pot să-ți spun cât regret și cât mi-e de rușine
pentru tot ce-am făcut.
Aș vrea să nu fi fost, dar ți-am spus
aveam de gând să fiu...
Undeva departe...
Am crezut că te pierd.
Dar era vorba de mine. M-am pierdut.
E o lume confuză și caracterul meu a fost dat peste cap pentru o clipă.
Iar tu ești gata să renunți la tot pentru mine?
Nu voi permite asta!
Te iubesc și o s-o demonstrez dacă-mi permiți.
Te rog, Jules.
Lasă-mă să îndrept situația.
Știi ce-ar fi bine?
Dacă ai avea o batistă.
L-ai sunat pe Townsend?
Pentru că dacă am întâlnit pe cineva care să n-aibă nevoie de un șef...
Aceea ai fost tu.
Am să-l sun și am să-i spun că m-am răzgândit.
Suntem bine aici. Ne vom descurca.
- Am să mă asigur de asta. - Bine.
Becky, unde e Ben?
Nu sunt sigură. A zis că-și ia liber.
Fiona.
Știi unde e Ben?
- Scuze că te întrerup. - Nu-i nimic.
Întinde-ți mâna dreaptă.
Piciorul stâng sus.
Respiră și relaxează-te.
Pentru echilibrul interior.
- Fac cum trebuie? - Aproape.
- Am să-ți dau o veste bună. - Grozav. Să-mi spui când terminăm.
Respiră adânc.
Așa.
Traducerea și adaptarea Azael - Subtitrari-noi Team & FlorinA
www.subtitrari-noi.ro
Sincronizarea: DISTEL Subs Team