După o poveste adevărată
1953. Edmund Hillary și Tenzing Norgay sunt primii care cuceresc Everestul.
În următorii 40 de ani, doar cei mai buni alpiniști profesioniști le calcă pe urme.
Unul din patru moare.
1992. Neozeelandezul Rob Hall pune bazele conceptului
de ghizi comerciali pe Everest, pentru alpiniști amatori.
În următorii patru ani, echipa sa, Adventure Consultants,
duce 19 clienți în vârf, fără nicio victimă.
1996. Alți agenți sunt inspirați de Rob Hall,
inclusiv Scott Fischer, cu firma Mountain Madness.
Peste 20 de expediții ajung în vârf, într-o perioadă de două săptămâni.
Atenție !
Ascultați-mă !
Avem de urcat 600 de metri pe verticală,
până la tabăra 4.
Sunt sfori până sus, așa că vă veți descurca.
La banda galbenă ne regrupăm,
ne punem măștile și dăm drumul la oxigen.
S-a înțeles ?
325 de dolari butelia.
Cu șase săptămâni în urmă
E jaf la drumul mare !
Dar deține monopolul.
Crede că vor fi 20 de echipe la tabăra de bază sezonul ăsta.
Douăzeci ?
Plus șerpași și hamali. O să fie înghesuială.
O să fie nebunie la sfori.
- Ce-i asta ? - E a lui Helen.
O mică decorațiune pentru popotă.
- Poți să le porți în păr. - Mulțumesc.
Am vești.
Krakauer vine cu noi.
I l-ai furat lui Scott Fischer ?
- S-a hotărât singur. - Bravo, Rob !
Cât te plătește ?
Plătește doar biletul de avion,
dar ne alegem cu un articol de 5 000 de cuvinte și cu poza pe coperta revistei.
Așa că merită.
- Dacă-l duci până în vârf... - Dacă ?
Cum poți spune așa ceva ?
- Dă-mi voie ! - Mulțumesc.
Bună !
- Ești bine ? - Da. Tu ?
- Bine. - Uită-te la tine !
Știu, sunt mare.
- Poftim ! - Ești bine ?
O să-mi fie dor de tine.
Haide !
Hai, Guy !
Fii precaut !
- E... - Te rog, iubito !
Nu-ți face griji.
Faptul că stau degeaba mă sperie.
- Nu stai degeaba. - Nu, dar...
Ce ?
Faptul că te aștept.
- Că-l aștept. - O aștepți.
O aștept...
Să fii aici când se naște, Rob Hall !
Încearcă să mă oprești doar...
Ultimul apel pentru Air New Zealand, zborul 7419 către Kathmandu.
- Te iubesc ! - Pleacă, altfel o să plâng.
Du-te !
Pa !
30 martie 1996
Da...
- Asta e tot ? - Da.
Ne adunăm aici.
Cu ce grup sunteți ?
- Adventure Consultants. - Și eu. Beck.
- Beck Weathers. - Doug Hansen.
- Jon Krakauer. - Îmi pare bine !
- Ești Krakauer de la revista "Outside" ? - Da.
Serios ?
- Scrii sau urci pe munte ? - Câte un pic din amândouă.
O să-ți spun cum e în vârf.
Nu-i nevoie, voi fi acolo.
Mai vedem...
Ce faci când nu escaladezi, Doug ?
Cum îmi câștig existența ?
Fac diverse. Sunt tâmplar, poștaș...
- Tâmplar și poștaș ? - Da.
- Serios, livrezi corespondența ? - Da.
Un poștaș pe Everest ?
- Sper că da. - Îmi place.
Poștașul de pe Everest...
- Asta e... - Beck.
Știi că a ajuns pe Piscul Sudic, anul trecut ?
- Doug ? - Da.
Cam sus, pentru un poștaș.
Da. A cucerit Longs Peak, McKinley.
N-am ajuns pe McKinley.
- Știu. - De unde știi ?
'89, nu ?
Te-ai documentat.
Asta mi-e meseria.
Călcați pe urmele unor oameni celebri.
E o istorie creată de George Everest,
George Mallory, Tenzing Norgay, Edmund Hillary.
Și Rob Hall !
Numai legende !
Așa e.
Celor care îndrăznesc să-și înfrunte visurile
Adventure Consultants le oferă lucruri ce nu pot fi descrise în cuvinte.
De ce nu le descriem în broșură ?
Pentru că e vorba de multă durere.
- Da... - Așa e !
Și, dacă nu te superi, Mike, câte un deget lipsă.
Priviți !
Oamenii nu sunt făcuți să trăiască
la altitudinea de croazieră a unui 747.
După ce trecem de Șaua de Sud,
vom începe să murim. La propriu !
Nu e numită Zona Morții degeaba.
Așa că trebuie să vă ducem sus și înapoi
înainte să se întâmple asta.
Tu poți !
Beck Weathers, doamnelor și domnilor !
Poate l-ați remarcat pe omul din Texas.
Texan sută la sută !
Îl știți pe Mike Groom.
Vi-l prezint pe Andy Harris.
- Harold. - Un alt ghid din Queenstown.
Din Taranaki, de fapt.
Helen și restul echipei au pornit deja spre tabăra de bază.
O pregătesc pentru când vom ajunge acolo.
E 30 martie.
Vreau să atac vârful pe 10 mai.
E o zi norocoasă pentru mine și Adventure Consultants,
iar condițiile meteo sunt stabile atunci.
Asta înseamnă
că avem 40 de zile să vă pregătim trupurile și mințile
pentru escaladă.
Știu că aveți multă experiență.
Altfel, n-ați fi aici.
Stu a fost pe K2 și Broad Peak.
John Taske.
1 192 de metri, pe muntele Kosciuszko.
Yasuko Namba.
Șase dintre cele Șapte Piscuri, singura femeie care a făcut asta.
- Cucerește-l și pe al șaptelea ! - Mulțumesc.
Dar Everestul e cu totul diferit.
De asta sunteți aici. Nu, Dougie ?
Da.
Eu am zis ce aveam de spus. Mâncați, beți, veseliți-vă !
Mâine, pornim la drum !
- E în regulă ? - Ești pregătit ?
Dougie...
Țineți-vă bine !
Pornește, colonele !
Puneți-vă dopurile în urechi.
Stați jos, prindeți-vă centurile !
Mulțumesc, Mike.
Acum ori niciodată !
Bine.
Bravo 270 a pornit, recepție, Bravo 410.
LUKLA, 2860 de metri
Ține-i pe toți laolaltă !
Sunt gata.
Am plecat.
Ia-o înainte !
Ești bine ?
Da.
NAMCHE BAZAAR, 3 750 de metri
Vrea să vadă permisele de escaladă.
Toate permisele de escaladă !
Namaste !
Mulțumesc mult. Ne vedem la întoarcere.
Mulțumesc.
- E totul în regulă ? - Da. Tu ești bine ?
Da.
Mulțumesc, Rob.
Pentru ce ?
Pentru reducere.
Ai trei slujbe, Doug.
Măcar atât puteam face.
Dar nu erai obligat. Apreciez gestul.
- Vreau să ajungi în vârf de data asta. - Da.
Cum te simți, Beck ?
Binișor.
Hai, o să reușești.
Credeam că o să mă aclimatizez mai repede.
O să fie bine.
Ai naibii țânci !
Cât de aproape ai ajuns ?
Foarte aproape, dar era târziu
și eram epuizat.
Eu aș fi încercat totuși.
Asta îmi spun în fiecare zi.
Și de ce n-ai făcut-o ?
L-am convins eu să renunțe.
A 15-a dimineață, la Piscul Sudic.
Erau condiții dificile. Nu am fi putut să ne întoarcem la ora 14.
E o plăcere să ajungi în vârf,
dar mă plătești ca să te aduc înapoi în siguranță.
Să nu uiți asta.
Bine.
Care-i problema lui ?
Unul dintre șerpași, Tenzing, a avut un accident.
- Da ? - Da.
A căzut în timp ce repara o scară pe ghețar.
Era grav, a trebuit să coboare.
MÂNĂSTIREA TENGBOCHE, 3 864 de metri
Namaste.
MONUMENTUL ALPINIȘTILOR, THOK LA 4 877 de metri
TABĂRA DE BAZĂ EVEREST, 5 364 de metri
Felicitări, ați ajuns ! Bine ați venit la tabăra de bază !
Parcă suntem la ONU, anul ăsta.
Avem echipa IMAX, sud-africanii...
Iar aici...
În cel mai bun loc...
Tabăra de bază Adventure Consultants.
- Bună, Helen ! - Ce faci ?
- Mă bucur să te văd ! - Bine ai venit !
Bună, Rob !
Ești bine ?
Da. Tu ?
- Acum e bine. - Arată super !
Pentru cei care nu o cunosc, ea e Helen Wilton,
administratorul taberei de bază.
Va fi mama voastră în următoarele săptămâni.
Dacă aveți probleme, vorbiți cu ea.
Mă bucur să vă cunosc pe toți.
Ang Dorjee, vino încoace !
El e Ang Dorjee.
E șerpașul de ascensiune, cel din frunte.
Salut !
Vorbești engleză ?
Mai bine decât tine, dle America.
Ești și un alpinist mai bun decât mine ?
Da.
A ajuns de trei ori în vârf, Beck.
Bine... Am înțeles.
Avem ceai la popotă, după ce lăsați rucsacii.
Cortul de comunicații e în spate, bucătăria e acolo, iar aceea
e toaleta.
E un pic de curent, dar, nu uitați,
când se întețește vântul, vedeți ce a văzut și George Everest.
Pentru cei care n-au mai folosit crampoane,
stângul și dreptul sunt marcate cu L și R. E simplu.
Le fixați așa pe încălțări.
Incredibil !
E primarul taberei de bază !
Scott Fischer, dl Mountain Madness !
În carne și oase.
Vrei o cafea ?
Stai jos, aclimatizează-te.
Prefer ceaiul, dar sunt dispus să încerc.
Mulțumesc mult.
Ce nebunie e anul ăsta !
Știu. Un neozeelandez idiot devine ghid în Himalaya
și apoi uite ce se întâmplă.
Nu a durat mult până să te bagi și tu.
Trebuie să-mi câștig existența.
Am văzut că ai reparat drumul de la ghețar.
Da...
E destul de rău anul ăsta.
Crevasele sunt mari. Am legat câte 4-5 scări.
Ai folosit sfori bune ?
Ești gata ? E 7 aprilie, e 10:30.
Sunt Sandy Hill Pittman, de la NBC Interactive Media.
Suntem în tabăra de bază de pe Everest.
E cu tine ?
Da, cineva mi-a furat jurnalistul,
așa că am luat altul.
Arată mai bine decât Jon Krakauer, asta e clar.
- Nu ți-am furat jurnalistul ! - E în regulă.
M-au sunat de la "Outside".
- Au spus că... - E în regulă !
Voiau să trimită un reporter pe munte și au întrebat dacă mă interesează.
Dar decizia i-a aparținut.
Caroline MacKenzie, medicul echipei. Începe tu, Caro.
- Bună ! - Bună, Caro !
- Scuze. - Nu-i nimic.
Rob, Harold și Mike vă vor vorbi despre alpinism.
Din perspectivă medicală,
escaladarea Everestului e strâns legată de oxigen.
Și de lipsa lui.
Pentru a avea șanse să ajungeți în vârf,
trebuie să vă pregătiți organismul pentru aerul rarefiat.
În următoarea lună, înainte de ultima ascensiune,
veți efectua trei ascensiuni parțiale, de aclimatizare,
cu revenire la tabăra de bază.
Vestea proastă e că fiecare ascensiune începe și se sfârșește la ghețar.
Îmi pare rău, dar n-avem de ales.
Sunt milioane de tone de gheață care se deplasează zi și noapte.
Sunt blocuri de gheață cât niște clădiri,
crevase atât de adânci, că par fără fund.
Nu vreți să fiți prinși acolo,
mai ales când e în plin soare.
Așa că vom străbate acea zonă cât mai devreme.
Șerpașii au reparat scările care traversează crevasele,
am făcut un drum cât am putut de sigur.
Dar asta nu înseamnă că nu e deloc periculos.
19 oameni au murit în acea cădere de gheață.
Ține-te !
Ușor !
- Ești bine, Jon ? - Ești bine ?
Da.
Mai departe !
Nu uitați, suntem o echipă.
Avem grijă unul de altul.
TABĂRA 1, 5 944 de metri
Atenție la hipotermie,
la vorbirea împleticită și purtarea irațională.
Am văzut alpiniști în stare de hipoxie care își smulgeau hainele la 8 000 de metri
pentru că se încinseseră.
Ați auzit de edemul cerebral, tumefierea creierului
până la pierderea funcțiilor motorii și moarte.
Și edemul pulmonar. Plămânii se umplu de fluid
și te îneci.
Singura soluție e să cobori rapid de pe munte.
- Gata. - În regulă !
Dar nu avem doar vești proaste.
Eu și echipa AC suntem aici ca să ne asigurăm că ajungeți cu bine în vârf și înapoi
și că vă aclimatizați natural.
Să îi mulțumim lui Caro, e prima oară aici.
Bravo !
23 aprilie
TABĂRA 2, 6 492 de metri
Felicitări !
Trebuie să se audă un șuierat.
Conectezi furtunul.
- Yasuko ! - Beck.
- Cum te simți ? - Bine.
- Bine ? - Bravo !
Îmi dai și mie ?
Trage !
În asemenea situații, îl treci pe punctul 4.
- O să te simți bine. - Deja o simt.
Cum a fost ?
Fericire instant !
- E fantastic. - Sunt fericit.
Doug, ești bine ?
Când ajungem la bază, vreau să te consulte Caro.
- Sunt bine. - Nu !
Ține masca de oxigen pe față, la noapte.
- Da ? - Da.
- Avem destul ? - Da.
Bea niște ceai !
Ridică un pic bluza.
Mulțumesc.
Inspiră adânc !
Ia una dimineața cu apă, înainte de micul dejun.
Mulțumesc.
- Beck, e rândul tău. - Fă-ți treaba !
Citește și plânge !
Ușor, Doug !
Poți să te oprești.
- Ești în mare formă. - Așa e.
Merg la sală șase zile pe săptămână.
- Ar trebui să ajungă. - Cred că soția ta e încântată.
Este.
Nu... Ce zi e azi ?
- 25 aprilie. - Nu !
Nu !
Trebuie să îi trimit un mesaj soției. Pot folosi faxul ?
Mai întâi, citește-l pe ăsta. A venit aseară.
Aniversare fericită, Beck ! Peach
- Doamne... - Ce e ?
Pot folosi telefonul prin satelit ?
Dacă a venit aseară, e o urgență.
- 25 de dolari minutul. - Bine.
Nu, facem noi cinste acum.
Serios ? Mulțumesc.
Rob !
- Beck ? - Peach, eu sunt.
Ce s-a întâmplat ?
Nimic, sunt bine.
Unde ești ?
La tabăra de bază.
Mă suni de pe Everest ?
E un telefon prin satelit.
Cât costă ? Care e problema ?
Nu e nicio problemă.
Eram la tabăra 2, de asta nu ți-am trimis un fax ieri.
Aniversare fericită !
Ce fac copiii ?
Sunt bine.
- Peach ? - Bub e aici.
Își face temele dimineața, ca de obicei.
- Vrei să-l saluți ? - Sigur că da !
Stai puțin.
- Salută-l ! - Salut, tată !
Amice ! Mi-e dor de tine.
Meg a avut prima ei întâlnire weekendul trecut.
Așa e !
Serios ?
- Termină ! - Peach ?
Mi-e dor de tine.
Mamă !
Mi-e dor de copii.
Foarte mult.
- Peach ? - Trebuie să duc copiii la școală.
O să închid.
- Bine. - Ai grijă !
Pa !
Tata e bine ?
Nu sună niciodată.
Cred că e speriat.
Intră !
- Hai ! - Hai, Beck !
Dacă nu dansezi, nu urci pe munte.
Beck Weathers !
Dacă nu dansezi, nu urci pe munte !
Ai spart rațiile ?
- Vrei și tu ? - Nu, aștept să ajung în vârf.
Nu știu ce să zic, Neal...
O să ajungem acolo.
Abia aștept !
Eu și Anatoli o să te ajutăm.
E prea multă concurență, Toli.
Nu avem nevoie de concurență între oameni.
E deja o concurență între oameni și munte.
Și muntele are mereu ultimul cuvânt.
VERSANTUL LHOTSE, 7 132 de metri
- Ang Dorjee ! - Da ?
Stai pe loc, Beck.
Cobor.
Harold, Mike, sunt Rob.
- Mike. - Nu merge.
Ne întoarcem,
coborâm de pe versant, mergem la tabăra de bază.
Ang Dorjee, coborâm.
Mâinile mele !
Strânge pumnul.
Mișcă degetele, să pui sângele în mișcare.
Ce se întâmplă ?
Îi așteptăm pe sud-africani.
Și taiwanezii au întârziat.
Ian, nu ai plătit pentru scări.
O să-ți primești banii pentru iaci.
- Vorbești serios ? - Mișcă-te mai repede !
De când aștepți ?
- De 45 de minute. - Ce ger e !
- Da. - Înțeapă, nu ?
Da, în vârfurile degetelor.
- Rob, trebuie să-i luăm de aici. - Asta o să facem.
Îngheață !
- Ești gata ? - Liber !
Trimite-l încoace, Mike !
E bine, Beck.
E bine.
Așa... Nu te uita în jos !
Echilibrează-te.
Ajutor !
Mike, e în regulă ?
- Scările țin doi oameni ? - Da, aduc o sfoară și te leg.
- Stai pe loc, Beck. - Nu pot să mă ridic.
Vin eu la tine.
- Bine. - Ești în siguranță.
- Gata. - Leagă-mă, Scott !
Veniți după mine !
- Sunt legat ? - Da.
Am plecat.
Vin, Beck.
Ușor ! Ești legat.
- Nu-mi simt mâinile. - E în regulă.
- Prinde-mă ! - Beck !
- Prinde-mă ! - Stai pe loc !
- Vin. - Nu pot să mă ridic.
Te-am prins.
Te simți bine ?
Nu-mi garantează nimic că ajung în vârf, am înțeles.
Dar să mor stând la coadă, ca la supermarket...
Nu de asta ți-am dat 65 000 de dolari.
Dă-mă jos de aici !
Așa. Mișcă picioarele pe rând.
Vă mulțumesc că ați venit.
Tabăra de bază e plină anul ăsta.
Cred că e bine să avem o astfel de întâlnire,
să punem la punct un plan și un program.
- Un fel de rotație ? - Da.
Pe Everest ?
Toată lumea știe că Everestul e o afacere pentru tine.
Ce-ți dă dreptul să ne spui când putem urca și când nu ?
Nu vă spun, vă rog.
Dacă știm când plănuiește fiecare să atace vârful,
putem evita haosul de azi, de la ghețar.
Adventure Consultants vor să plece pe 10 mai.
- Ca și noi. - Și noi.
Tot 10 mai.
Asta înseamnă aglomerație pe Treapta Hillary.
Exact, asta spuneam și eu.
E ridicol ! Atacăm vârful când vrem.
N-am nevoie de permisiunea ta să urc pe munte.
Ai văzut câți oameni sunt la tabăra de bază.
- Am terminat discuția ! Hai ! - Ian...
Rob !
- Intră ! - Salut !
Bea ceva !
Noroc !
- Putem sta de vorbă ? - Da.
- Ți-e rău ? - Nu, dar...
Am un pic de "burtă de Delhi".
- Adică burtă de Buddha. - Poate de la caviarul lui Sandy.
Ți-am spus să nu bei Dom Perignon la caviar !
Care e treaba, Roberto ?
Nu-mi place înghesuiala de pe sfori.
Cred că vor fi probleme mai sus de tabăra 3.
Vrei să urci pe zece ?
- Da. - Și eu.
Vrei să facem echipă ?
E o idee.
Fir-ar...
Nu știu ce să zic. Avem stiluri diferite.
Tu ești foarte grijuliu cu ceilalți. Ești cel mai bun, dar...
Eu cred că dacă nu poți ajunge singur în vârf
n-ar trebui să fii pe munte.
Tu îți ghidezi echipa, eu o ghidez pe a mea.
Eu sugeram să colaborăm, nu să ne punem bețe în roate.
Ajungem amândoi în vârf doar dacă ne ajutăm.
În special cu repararea sforilor.
E logic !
De ce nu...
- Da ? - Îmi dau seama că e logic.
Mulțumesc. Asta e tot.
Bine.
Cine va fi primul când ajungem sus ?
Rob, dacă spun că o fac, așa va fi.
Trebuie să lucrezi cu Ang Dorjee, pentru că acum suntem o echipă.
Dacă amândoi...
Bine ?
Ang Dorjee.
Suntem toți profesioniști.
Colaborăm și ne facem treaba.
- Bine. - Da.
Vrem să păstrăm opt butelii de oxigen
la Piscul Sudic.
- Eu nu folosesc oxigen. - Cum adică ?
Deloc ?
- Știi că vrei... - Aer englezesc ? Nu-mi trebuie.
Anatoli, anul ăsta ești ghidul lui Scott.
Viețile oamenilor depind de tine. E o slujbă !
N-am folosit niciodată și nici nu voi folosi.
Ai probleme mai mari dacă se termină.
Bine...
O să duc oxigen acolo.
Ar fi bine.
Sper că pentru voi e clar.
Dacă lucrați pentru mine, folosiți oxigen. Altfel, sunteți concediați.
Nici nu trebuie să ne rogi.
Am fost acolo fără oxigen. Nu vreau să fac asta când am clienți.
Trebuie să prindem sforile.
- Da. - Mai ales deasupra versantului Lhotse.
Pe Treapta Hillary e nevoie de o sfoară nouă. Și pe muchia de sud-est.
Așa e.
Eu zic să reparăm sforile împreună.
Împărțim îndatoririle.
- Bine ? - Sună bine.
Tu și Lopsang puteți discuta,
stabiliți ce face fiecare.
Doar strictul necesar. Nu vă spun ce să luați, dar fiți foarte zgârciți.
Un kilogram aici face cât zece acolo.
Să fim ușori și rapizi.
Mi-ai ucis ideea de cappuccino în vârf !
Fugi !
Aparatul trage să moară.
5 mai
O să fie o săptămână dificilă.
Dar va fi cea mai frumoasă zi de vineri din viața voastră.
Ce facem vineri ?
Atacăm vârful !
- E rândul meu ? - Da.
- Vreau trei. - De la Jan.
Știam eu că o să fie fetiță. Nu pot să cred !
E fetiță !
Bravo ție !
- Știam eu. - Felicitări !
Mulțumesc, Doug.
Când naște ?
La mijlocul lui iulie. Când mă întorc.
- Ar fi bine să dormi cât mai poți. - Așa e.
Rob...
Pe Jan n-o deranjează că ești aici ?
Krakauer scoate sabia !
Jan e alpinistă, mă înțelege.
- Da. - Mulțumesc, Helen.
Soția ta ce spune, Doug ?
N-o mai deranjează, de când am divorțat.
De atunci, se poartă minunat.
Îmi pare rău... Am întrebat pentru că Peach mi-a spus:
"Dacă te mai urci pe un munte, divorțez !"
Iar tu ai venit aici !
Nu, partea cea mai rea
e că am uitat să-i spun.
Nu uiți să-i spui că urci pe Everest !
Am uitat.
O știm cu toții.
Doare, e periculos, distruge relații,
vă costă o mică avere.
Există și părți negative ?
Trebuie să pun întrebarea.
De ce o faceți ?
De ce...
"Pentru că există !"
De asta. Mulțumim, dle Mallory.
Vorbesc serios.
Yasuko. De ce urci pe Everest ?
Am 47 de ani.
Am cucerit șase dintre cele șapte piscuri.
Așa că trebuie să urc și pe al șaptelea.
Ăsta nu e un răspuns.
De ce vă atrage orice pisc ?
Doug.
- Eu ? - De ce ?
- Spune-i despre copii. - Poftim ?
- Despre copii. - Ai cui ?
Ai copii ?
Da, dar credeam că ți-am spus
că e o școală elementară acasă.
Am vorbit cu copiii de acolo,
m-au ajutat să strâng o parte din bani
și mi-au dat un steag, să-l pun în vârf.
M-am gândit că poate...
Dacă văd că un om de rând poate
să atingă țeluri imposibile, vor fi inspirați
să facă același lucru.
Eu urc pe Everest
pentru că pot.
Pentru că a ajunge atât de sus
și a vedea o frumusețe pe care n-o mai vede nimeni...
Ar fi criminal să n-o fac.
Așa e, Dougie.
- Exact. - Îmi place.
Alo ?
Te-am trezit ?
Nu.
Ba da, mincinoaso !
- Ești bine ? - Da.
Acum e mai bine...
Mi-e dor de tine.
Mâine începem ultima ascensiune.
Ajungeți în vârf vineri ?
Da, pe zece.
- E ziua ta norocoasă. - Așa e.
Cum e vremea ?
E bine.
Cred că o să prindem vreme bună.
E fetiță...
Da.
Ai fost la doctor, ai făcut ecografia ?
- Ai văzut-o ? - Da.
Și ? Spune ! Cum arăta ?
Blondă, cu un zâmbet drăguț,
raport greutate-înălțime perfect. Va fi o alpinistă excelentă.
E vie, Rob.
Deja.
Ceva din mine, ceva din tine.
O mică ursoaică.
Într-o zi, tu
și eu...
Și mica Sarah vom urca pe munte împreună.
Sarah ?
Da. Ce zici ?
- Nu ! - Te rog !
- Nu ! - Te rog, mai gândește-te !
Nu.
Mai ești acolo ?
Normal !
Te iubesc !
Și eu.
Somn ușor, iubirea mea !
Bine. Pa !
Ia-o ușor, o să fie bine.
Te ducem la vale.
Neal, ești bine ?
Nu arată prea bine.
Trebuie dus la vale.
Nu-l poți contacta pe Scott ?
Nu, cred că e în față.
Nu vă uitați prea mult la vârf.
Mai e mult de mers.
Fruntea în pământ, pas cu pas...
Am înțeles, șefule.
L-ai văzut pe Dale ?
Da, nu arăta prea bine.
Neal părea să controleze situația.
Am încercat să te contactez prin stație.
- Glumești ? - Nu.
Nu funcționează ?
Mă duc la tabăra 1.
Dacă nu se simte bine, îl duc la tabăra de bază
și apoi mă întorc. Voi sunteți în regulă ?
Da.
Nu poate fi cu mult în fața ta.
O să ajung jos de două ori mai repede.
Vă ajung din urmă !
TABĂRA 2, 6 492 de metri
Rob către Guy.
Ești acolo ?
MUNTELE PUMORI - 8 KM VEST DE EVEREST
- Aici sunt. - Mă bucur să te aud.
Unde ești ?
În tabăra 1, în Pumori.
Da...
Gata, acum te văd.
Cred că ai greșit muntele.
Nu pot vorbi, trebuie să plecăm.
Ai grijă pe panta pentru copilași.
Eu mă întorc la un munte adevărat.
O să fiu cu ochii pe tine, Rob.
Gheață !
Rob !
Te-am prins !
Harold, ești teafăr ?
E toată lumea întreagă ?
Suntem bine !
Stai jos !
N-am nimic.
- Uită-te la mine ! - N-am nimic.
- Uită-te la mine ! - Ți-am spus că n-am nimic.
Bine...
- Vino încoace ! - Mulțumesc.
Să nu mă mai sperii așa !
Iartă-mă.
Bine...
Mă duc la Frank. Are probleme.
Bine...
TABĂRA 3, 7 315 metri
Așază-te !
Să-i dăm oxigen.
Rob Hall către Scott Fischer.
Mountain Madness, mă auzi ?
Aici Scott.
Am fost la tabăra de bază, acum sunt la tabăra 1.
Ne vedem mâine.
Nu te odihnești o zi ?
Scott, vocea ta mă îngrijorează.
Stai acolo o zi.
Și să ratez distracția ?
Au fost multe ascensiuni și coborâri într-o zi, chiar și pentru tine.
Știi ce se spune...
Nu contează altitudinea, ci atitudinea.
Sigur te simți bine ?
- Scott ? - O să fie bine.
Îmi fac o injecție cu Dexametazon.
Nu forța prea tare. Terminat.
Rob, am obținut noi informații meteo de la Mal.
Frontul se mișcă rapid.
Și-a schimbat direcția un pic.
S-ar putea s-o ia spre nord,
dar cred că va ajunge la voi pe 11.
E o prognoză meteo.
Muntele are propria vreme. Suntem atenți.
Sigur. Voiam doar să te anunț.
Mulțumesc.
De ce ne facem asta ?
E o nebunie !
Nu i-am spus asta lui Krakauer asta,
când ne întreba de ce urcăm pe Everest.
Când sunt acasă,
am mereu deasupra mea un nor mare și negru.
Ca o depresie.
Când sunt aici sau pe orice alt munte...
Parcă mă vindec !
Parcă renasc.
Acum ești fericit ?
Nu, încep să mă întreb de ce o fac.
E suferință !
Da.
Mai suferim câteva zile
și toată viața vei fi cel care a urcat pe Everest.
Sper să ajung acolo.
Da...
Sper să ajung în vârf și să mă întorc acasă.
Ce zici, Mike ?
Arată bine.
E ceva vânt mai sus.
Dacă se intensifică, putem să ne întoarcem aici.
- Exact. - Tu decizi.
Să-i pregătim de drum.
TABĂRA 4, 7 951 de metri
- Rob ! - Ești bine ?
Nu e în regulă.
Sper să se potolească după apus.
S-a mai întâmplat.
Nu-mi place deloc !
Dacă nu se potolește, nu plecăm.
Vorbesc cu Scott când ajunge aici.
Bine.
Scott !
- Toli ? - Aici !
Toli !
Unde e Rob ?
- Coborâm. - Nu !
Ce face echipa lui Rob ?
Vrea să vadă dacă se potolește furtuna.
Dacă așteaptă el...
Așteptăm și noi.
Bine.
Vineri, 10 mai
Salut !
Veniți să vedeți !
Măcar cineva, acolo sus, ne iubește.
Nimic ?
Unde a dispărut furtuna ?
Exact !
Ce demență !
Sunteți pregătiți de drum ?
Atenție ! Avem o șansă de urcare.
Nu știm cât va dura acalmia, dar trebuie să pornim.
Să fiți gata în jumătate de oră.
Ar trebui să pornim înapoi la ora 14. Să urcăm !
Azi e ziua cea mare ?
Da.
Acum ori niciodată.
Doamne...
Sud-africanii au plecat târziu din tabăra 3.
N-au ajuns la tabăra 4. Probabil au fost prinși de furtună.
Poate a trecut mai devreme.
Pe noi nu ne-a slăbit toată noaptea.
Dar acum e o liniște impecabilă.
Merita să riscăm.
O să-i anunț pe toți.
Ai vreun mesaj de transmis ?
Sun-o pe Jan și spune-i că plecăm.
Te sun peste 12 ore, când ajungem în vârf.
Începem coborârea la ora 14.
Noroc și Domnul fie cu voi !
Mulțumesc, Helen. Pa !
- Ne vedem în vârf. - Ai grijă, Scott !
Dorm două ore și vin și eu.
- Bine. - Ne vedem în vârf.
Distracție plăcută, Pittman !
Odihnește-te ! Ne vedem sus.
Ai sforile pentru Treapta Hillary ?
Da.
Bine.
BALCONUL, 8 400 de metri
Putem merge mai repede ?
Imposibil ! E prea dificil.
S-ar putea să dureze o vreme.
Pierdem timp.
Beck, ce e ?
Nu știu.
M-am operat la ochi acum vreo doi ani. Cred că de la asta e.
Nu știu...
Bine.
Luați-o înainte.
Beck, stai jos !
Uită-te la mine !
Trebuie să te trimit jos cu cineva.
Nu vreau să cobor.
- Trebuie. - Nu vreau !
Bine.
Beck, fii atent !
Poți aștepta aici jumătate de oră. Fii atent !
Dacă îți revii,
te prinzi de sfoară și mergi mai departe.
Dacă nu îți revii, s-a terminat.
Șerpașii o să ducă oxigenul la Piscul Sudic,
apoi trimit unul la vale, după tine.
Bine ?
În regulă.
Ne vedem !
Sandy, vrei să cobori ?
În niciun caz !
Lopsang, o să ajung în vârf. Înțelegi ?
- Bine. - Nu mă întorc.
Bine.
CREASTA DE SUD-EST
Unde sunt sforile ?
Nu e nicio sfoară !
Ar fi trebuit să fie prinse.
Mai ai la tine ?
Lopsang are sfoara, dar el nu e aici.
Harold ! Nu ai sfori ?
Nu.
Neal !
Rob !
Avem o problemă.
Nu avem sfori la traversa către Treapta Hillary.
Unde sunt Ang Dorjee și Lopsang ?
Ang Dorjee e aici, dar nici urmă de Lopsang.
Eu, Neal și Toli trebuie să prindem unele noi.
- Le-ai găsit ? - Da.
- Bine. - La treabă !
Ce se întâmplă ?
Nu avem sfori !
Poftim ?
Așa !
Pas cu pas, Doug.
Hai, Dougie ! Inspiră adânc.
Ține masca pe față !
Respiră adânc.
Poți s-o faci.
Sunt sigur.
Nu vreau să te mai văd aici și a treia oară.
John, te întorci ?
E o încurcătură.
Nu există sfori deasupra Piscului Sudic.
Știu.
Dar se rezolvă acum.
Așteptarea și frigul m-au epuizat.
- Îmi pare rău. - E decizia ta.
Nu vreau să rămân fără oxigen acolo.
Îmi pare rău, Rob.
Da, o mică problemă.
Lou, Stuart și John Taske s-au întors.
Sunt la Piscul Sudic.
Cum e vremea ?
E frig și bate vântul.
Ține-mă la curent.
Bine. Mulțumesc.
Sper să nu fie încă un an fără clienți în vârf.
Dacă nu se grăbesc,
n-o să mai aibă timp să ajungă.
Așa e.
Ce va spune Jon despre asta în articol ?
Sunt Rob.
TREAPTA HILLARY, 8 760 de metri
I-am pierdut pe Lou, Stu și John Taske.
Ce-i cu întârzierea asta ?
Da, i-am trimis pe Toli și Neal pe Treaptă,
să prindă sforile.
Suntem la baza Treptei.
Rob, sunt Mike.
Cum se simte Doug ?
E în spatele meu. Am luat-o un pic înainte.
Vă văd ! Eu sunt. Să ne mișcăm
cât mai repede.
Îi trimitem mai sus imediat ce aflăm că e totul în regulă.
Rob către bază. Mă auzi, Helen ?
- Ești bine ? - Tabăra de bază către Rob.
Știți ceva despre Scott ?
Ați aflat pe unde e ?
Amice !
Unde ești ? E un blocaj la Treapta Hillary.
- Suntem cu o oră în întârziere. - Calmează-te !
Oamenii își irosesc oxigenul.
Vino cât poți de repede.
Te simți bine, Beck ?
Da, am o mică problemă cu ochii.
Vă întoarceți ?
E un blocaj la Treapta Hillary. O demență !
Coboară cu noi.
Nu pot, i-am promis lui Rob că-l aștept.
- Tu decizi. - E în regulă.
Ne vedem jos.
Neal, gata ?
Toli, am terminat.
Puteți urca !
Urcăm !
Mike...
- Pot să mă duc eu primul ? - De ce ?
Nu prea mai am oxigen.
Rob, sunt Mike.
Am primit acceptul de ascensiune.
Eu rămân cu Yasuko, până prindem o sfoară liberă.
Stau aici până-l văd pe Doug. Terminat.
Vino încoace !
Am reușit !
Ai reușit !
Yasuko !
Șapte.
Șapte piscuri.
Vino încoace ! Sunt mândru de tine.
Foarte mândru.
Mulțumesc.
Rob către bază !
Rob, sunt Helen. Unde sunteți ?
Sunt pe Everest, am reușit.
Cum ne auziți ?
Foarte bine, Rob.
Mă bucur să te aud.
Cu cine ești ?
Deocamdată, cu Mike și Yasuko.
- Coborâm, Rob. - Trebuie să plecați.
Ne vedem mai târziu. Mulțumesc.
Jon K a fost aici și a plecat.
A apărut și Doug.
Și Beck ?
Avea probleme cu vederea.
A așteptat pe creasta de sud-est, pe Balcon,
să coboare cineva.
Pleci și tu imediat, nu ?
Plecăm în câteva minute.
Imediat ce-l văd pe Doug, pornim la vale.
Am înțeles. E minunat, Rob !
Îi ținem pumnii lui Doug.
Terminat, Helen.
- Felicitări ! - Bine ai venit !
- Lopsy ! - Ai reușit.
Arăți groaznic !
Stomacul îmi face figuri.
- L-ai văzut pe Doug ? - Da, e foarte...
Foarte în urmă.
Roberto, unde e echipa ta ?
Pentru că toată echipa mea
a ajuns în vârf, nu ?
I-am văzut.
Stai liniștit, nu-i spun lui Krakauer.
Felicitări ! Eu aveam oameni cu abilități diferite.
Anul ăsta m-ai învins.
Scott, nu arăți prea bine.
Lopsang !
Hai să-l ajutăm să coboare.
Haide !
Harold, ce faci ?
Verific oxigenul. Nu găsesc niciun tub plin.
Sunt și unele pline, le-am văzut când urcam.
- Nu. - Ar trebui să te uiți mai bine.
- M-am uitat, nu sunt pline. - Harold, am văzut...
Am verificat de două ori.
Bine...
Eu cobor.
Harold ?
Doug !
- S-a terminat. - Poftim ?
Îmi pare rău, nu te las.
Ai întârziat.
Vedeți-vă de drum, vă ajung și eu.
Doug, ascultă-mă !
- E prea târziu, s-a terminat. - Nu, haide !
Îmi pare rău,
dar trebuie să te întorci.
Bine ?
Pot s-o fac.
Sunt atât de aproape !
La anul nu mă mai întorc. E ultima mea șansă.
Trebuie să mă lași s-o fac.
Lasă-mă s-o fac !
- Bine. - Te rog, Rob !
- S-o facem ! - Bine.
- Hai ! - Mulțumesc.
Haide, Doug !
Beck ?
Te simți bine ?
Cine e ?
- Jon. - Nu văd prea bine. Mi-e frig.
Mike vine în urma mea.
E cu Yasuko.
O să fie bine. Mike e aproape.
Te simți bine ?
Ne vedem jos !
Uite vârful !
Încă zece pași.
Fă un efort, Doug !
Asta e !
Asta e.
Ai reușit.
Ai reușit !
Datorită ție.
Guy către Rob, mă auzi ?
Rob, ești acolo ?
Pentru copii !
Bravo, Doug ! Haide !
- Ușor... - L-am luat.
Hai sus !
- Am nevoie de oxigen. - Nu pot să-ți mai dau.
Trebuie să coborâm la Piscul Sudic.
Guy Cotter către tabăra de bază Everest. Ești acolo, Helen ?
Sunt Helen. Cum merge ?
Bine.
Văd bine piscul.
Mai sunt alpiniști acolo. Sunt ai noștri ?
Am avut trei în vârf, dar toți coboară.
Ce caută acolo atât de târziu ?
La ora 14 trebuia să coboare. A trecut demult.
Se strâng mulți nori în vale.
Mulțumesc. Încerc să dau de ei.
Rob, sunt Helen.
Ușor, Dougie !
Așa...
E bine. Ocolește !
Așa.
Rob, tu ești ?
Beck ?
Sunt Mike. Ce cauți aici ?
Nu văd. E rău de tot.
Sunteți teferi ?
Avem o problemă cu Beck.
Nu mai avem oxigen. Trebuie să plecăm.
Ridică-te !
- O iau eu pe Yasuko. - Asta e.
Te ajut eu.
E în regulă.
Hai, Doug !
Haide !
Mi-e frig.
Mike, Harold, Ang Dorjee, opriți-vă ! Avem probleme.
Nu mai avem oxigen.
Nu mai e oxigen, trebuie să mergem mai departe.
Haide !
Mike, Harold, mă auziți ? Am nevoie de cineva...
Să aducă cineva oxigen.
Vă implor, veniți !
Hai, Doug !
Harold, mă auzi ?
Îl vede cineva pe Ang Dorjee ?
Ang Dorjee tocmai m-a depășit, coboară.
Coboară.
Poți să-l întorci din drum ? Trebuie să vină cineva încoace.
Ang Dorjee !
Tabăra de bază, mă auziți ?
Sunt Helen, vorbește.
Avem nevoie de o butelie de oxigen la Treapta Hillary.
Altfel nu-l pot lua de aici.
Sunt frânt.
Ai nevoie de o butelie de oxigen la poalele Treptei Hillary.
O trimitem cât putem de repede.
Pe vârful Treptei !
I-am spus lui Ang Dorjee:
"Lasă două butelii la Vârful Sudic."
Bine.
Recepționat. Băieți,
există oxigen la Piscul Sudic, nu ?
Nu, Rob, sunt Harold.
Nu e oxigen la Piscul Sudic.
Repet, nu avem oxigen !
Ang Dorjee a pus patru butelii acolo.
Harold, unde ești ?
Mă auzi ?
Harold !
Harold, mă auzi ?
Am nevoie
de jumătate de oră ca să ajung la Piscul Sudic.
Vin !
Dacă nu ai oxigen, nu urca.
- Mergem mai departe. - Vin la tine, Rob.
Hai, Doug !
Rob, aici tabăra de bază.
Te aud, Caro.
Poți să cobori ?
Încă nu suntem în situația asta.
Cu cine ești ?
Sunt cu Doug.
Ascultă-mă amândoi.
Hai, Dougie ! Încă un efort.
Care e starea lui Doug ?
E foarte slăbit.
S-a prăbușit după ce am rămas fără oxigen.
Dă-i 8 mg de Dexametazon.
Adică două pastile.
Guy către Rob.
Spune, te aud.
Eu zic să cobori.
Nu e bine să mai rămâi acolo.
Putem trimite oameni care să-l ajute pe Doug,
dar tu trebuie să cobori, înțelegi ?
Ne jucăm cu viața unui om.
Nu-l abandonez pe Doug.
Trebuie să mergem mai departe.
Să mergem ! Suntem în pericol.
Helen are nevoie de ajutor.
Încerc să mă întorc.
Bine... Mergeți mai departe.
Scott !
Scott ! Ești teafăr ?
Lopsang.
Lopsy !
Sunt terminat.
Trimite-l pe Anatoli...
Trimite-l pe Anatoli înapoi cu oxigen.
- Bine. - Du-te !
Îl trimit pe Anatoli înapoi.
- Haide ! - Coboară tu !
Nu.
Nu te abandonez, Doug.
- Hai ! - Trebuie să mă odihnesc.
Nu, hai ! Vii cu mine !
Doar zece minute, Doug.
Te rog, Dougie, hai !
Zece minute și suntem la poalele Treptei.
Mișcă piciorul ăsta ! Haide !
Hai...
Așa !
Nu !
Țineți cortul ! Adunați scaunele !
Nu... Hai, Dougie !
Grăbește-te !
Doug, mă duc la Piscul Sudic, să aduc oxigen !
Bine ? O să caut oxigen.
Dar trebuie să rămâi aici.
Stai aici !
Mă întorc repede.
Rob !
Beck, oprește-te ! Ai greșit drumul !
Oprește-te !
Înapoi !
Beck, ia-o ușor !
Rob !
Harold !
Rob !
- Harold ? - Am oxigen !
Am găsit unele pe jumătate pline.
Unde-i Doug ?
Doug nu mai e.
Poftim ?
Nu mai e.
Tabăra 4 e încolo.
Sus !
Haide !
Haide, Beck !
O să aduc ajutoare.
Aici !
- Toli ! - Unde sunt ceilalți ?
Au rămas acolo.
Jon, am nevoie de ajutor.
- Ce e ? - Au rămas acolo, am nevoie de ajutor.
Nu văd, Toli.
Am fost orbit de zăpadă.
Beck, Doug...
Au nevoie de ajutor.
Sunt încă acolo.
Mă duc să-i caut. Voi stați aici.
Foarte bine...
Toli ! Sandy are nevoie de oxigen.
Sandy, poftim !
- Poți să mergi ? - Nu.
O să mă întorc !
Rămân eu.
Dă încoace !
Nu merge, a înghețat.
Ia asta !
Mănușa.
Îmi pare rău.
Haide !
Hai, Harold !
Mulțumesc că te-ai întors.
- Tabăra de bază. - Helen, sunt Jan.
De ce nu m-ați sunat până acum ?
I-a prins furtuna. E foarte grav.
El unde e ?
Nu știm cu precizie, dar...
La 4, încă era pe vârf.
Nu ! Poate coborî ?
Rob poate, dar Doug, nu.
Sunt cel puțin 13 oameni acolo,
iar furtuna se întețește.
Trimite-l pe Ang Dorjee acolo.
O să-l aducă el înapoi.
- Helen, înțelegi ? - Vreau noi informații !
Trimite-l pe Ang Dorjee sus.
Așa o să facem.
Te sun imediat ce am vești.
Imediat ce știu ceva despre el.
Mulțumesc.
- Unde e ? - Nu am nicio veste.
- Dau eu de el. - Am încercat...
- Guy... - Stai puțin !
Rob, sunt Guy. Unde ești ?
Fac asta de două ore.
Bine... Sunt Guy.
- Conservă-ți energia. - Helen.
După ce te odihnești, pleci. Știi regulile.
Avem rezerve de oxigen pe Șaua Sudică.
- Să le ia cine vrea. - Mulțumesc.
Echipa lui Mal pleacă în căutare imediat ce e posibil.
Plecăm în zori, dacă ne-o permit condițiile meteo.
- Bine, în zori. - Perfect, David !
Spune-i lui Ed ce se întâmplă. Vin și eu.
Tabăra 4, răspunde !
Rob, mă auzi ?
David Breashears are tuburi de oxigen la Șaua Sudică. Le putem folosi.
Pregătim o echipă și venim după tine.
Mi-e cald.
M-am încins.
Nu, nu...
Yasuko.
Sandy ?
Haide...
Rob, vorbește, te rog !
Răspunde, te rog !
Se știe ceva despre ceilalți ?
Anatoli a adus trei clienți de pe Șaua Sudică, astă-noapte,
dar Beck și Yasuko sunt încă acolo.
Voiam să pregătim o echipă,
dar toți cei care au fost pe munte sunt epuizați.
Rob, tu ești ?
Unde ești ? Trimitem oameni după tine.
Suntem tabăra de bază.
Nu pot să mă mișc...
Nu mai pot să mă mișc.
Știu.
Dar trebuie să mergi mai departe.
Mâinile mele...
Nu le simt. Au înghețat.
Trebuie să curăț masca de gheață.
Asta e bine. Aranjează-ți masca.
O să răsară soarele,
o să te încălzești și o să pornești.
- Guy. - Da ?
Harold a fost aici.
Unde e ?
Doug e cu tine ?
Harold...
Doug nu mai e.
Harold nu mai e.
Am nevoie de ajutor.
Rob, trebuie să cobori. Unde ești ?
Guy...
Sunt în scobitura de sub Piscul Sudic.
Poți s-o faci !
Dar trebuie să ieși de acolo
și să aluneci la vale.
Guy, trimite băieții. Bine ?
Am nevoie de ajutor.
Am trimis șerpași cu oxigen și ceai.
Dar trebuie să cobori de acolo.
Coboară !
Rob.
Poți să-i faci legătura cu Jan ?
- Lui Rob ? - Fă legătura.
Să încercăm !
Pune telefonul lângă stație.
Dacă-l poate motiva cineva să se miște, Jan e aceea.
Guy către Rob.
Mă auzi ?
- Încercăm... - Ești acolo ?
Facem legătura.
Rob, sunt Helen.
Recepție.
Jan vrea să vorbească cu tine.
Jan a mea ?
Da, e la telefon. Vorbește, Jan.
Bine.
Bună, iubitule ! Ce faci ?
Bună, iubito !
Mi-e un pic...
Un pic frig.
Dar sunt bine.
Știu că ți-e frig.
Dar soarele te va încălzi.
Iubitule...
Trebuie să te miști.
Trebuie să cobori.
Mâinile mele...
Au înghețat.
Picioarele mi-au înghețat.
Trimitem oameni cu ceai și oxigen.
Dar trebuie să te miști. Mă auzi ?
Fă sângele să circule.
Bine, iubito.
Fă asta acum !
Te iubesc !
Terminat.
Haide, Rob !
Nu-i putem lua cu noi.
E imposibil.
O să...
O să fie nevoie de eforturi uriașe
ca să ajungem singuri jos.
Nu vreau să mor.
Helen, sunt Mike. Mă auzi ?
Spune, Mike !
Yasuko și Beck
n-au ajuns în tabără.
Bine, Mike. Mulțumesc că ne-ai anunțat.
NU S-AU ÎNTORS
Meg ?
Bub ?
Helen, tabăra de bază !
Ang Dorjee, sunt Helen.
Trebuie să ne întoarcem.
Furtuna s-a întețit.
- E decizia ta, Ang Dorjee. - Îmi pare rău.
Mai încercăm după ce trece furtuna.
Lăsăm ceai și oxigen aici. Îmi pare rău.
Trebuie să-i spunem lui Rob că nu mai vin după el.
Bine.
Rob, sunt Guy.
Guy !
Tremur întruna.
Băieții au avut probleme cu vântul.
Ca să ai șanse, trebuie să cobori mai mult.
O să mă gândesc la asta.
Cred că mai rezist o noapte aici.
Încercăm la prima oră.
- Helen ? - Da.
Tot acolo e.
E sub Piscul Sudic.
Are un tub de oxigen, dar valva a înghețat.
Nu știm dacă a putut s-o deblocheze.
E cineva cu el ?
Nu.
Trebuie să-l luați de acolo până la apus. Nu mai supraviețuiește o noapte.
Știm.
Dar furtuna a revenit și e foarte grav.
Nu putem trimite pe nimeni acum.
Am încercat.
E ca și cum ar fi pe Lună.
Poți să-mi mai faci legătura cu el ?
Sigur că da.
Guy, contactează-l pe Rob.
Rob, sunt Guy.
Jan vrea să vorbească cu tine.
Stai puțin...
Gata.
Bună, iubito !
Ce faci ?
Mă gândesc la tine.
Vocea ta sună bine.
Te-ai încălzit ?
Cred că am degerat un pic.
Abia aștept să fie bine.
Abia aștept să vii acasă !
Ce face Sarah ?
Sarah ?
Da.
Sarah e bine.
Poți s-o botezi așa ?
Da.
Nu cred că o s-o cunosc.
Îmi pare rău.
Nu spune asta.
Dacă poate cineva supraviețui, tu ești acela.
Îți amintești ?
Te iubesc !
Nu-ți face prea multe griji.
Noapte bună, iubirea mea !
Te iubesc, Rob !
Te iubesc !
Beck ?
Helen, sunt Mike.
Mă auzi ?
Spune, Mike.
Beck trăiește.
A venit singur în tabără.
David Breashears și echipa IMAX îl duc la tabăra 1.
Mulțumesc, Mike.
Nu știm cum a reușit, dar trăiește.
Problema e
că nu-l putem coborî pe ghețar.
Îl cobor eu !
Îl cobor eu. Ne trebuie un elicopter, nu ?
Nu pot duce un elicopter acolo,
aerul e prea rarefiat.
Putem încerca, dar e extrem de riscant.
Și starea lui nu e foarte bună.
Nu-ți face prea multe speranțe.
Pas cu pas.
- Mergi mai departe ! - Sunt obosit.
Știu. Hai !
Ușor, constant...
Nu te opri !
Vreau numărul ambasadei americane din Kathmandu, Nepal.
- Da, în Nepal. - Cu dl ambasador.
Nu pot să aștept.
Domnule, soțul meu a murit o dată,
așa cum ați văzut la știri.
Dacă mai moare încă o dată n-o să dea foarte bine la CNN.
Așa, amice...
Asta e.
TABĂRA 2
Mike.
Ce faci ?
Binișor...
Te încălzești ?
Încă nu-mi dau seama.
Se pare că da.
Ce face Rob ?
Rob e pe munte.
Și Doug ce face ?
Doug a murit.
Nimeni n-a mai zburat mai sus de tabăra de bază,
dar vor încerca.
Dacă găsiți o zonă de aterizare, marcați-o cumva.
Merită încercat. Mulțumesc.
- Da ? - Ia un Gatorade.
Vine un elicopter, trebuie să marcăm zona de aterizare.
Vine un elicopter !
Toată lumea la corturi.
Mulțumesc. Eliberați zona asta !
- Înapoi ! - Haide !
Army 45, ține-ne la curent.
Turnul Lukla, e în regulă.
E imposibil !
Dacă aterizezi aici, nu mai decolăm.
O să murim !
Să ne întoarcem.
Atât.
Nu mai putem scoate nimic. Mai ușor de atât nu poate fi.
Să mergem, atunci !
Aici !
Hai că poți !
Încă puțin !
Haide !
Un singur om !
Doar el. Gata.
Asta e.
E în regulă.
O să ridic coada, ca să trecem peste culme.
O să cădem puțin, până prinde elicea un pic de aer.
E în regulă ?
- De acord. - Bine.
Intră !
Anatoli !
Îmi pare rău, Helen.
Hai înăuntru !
Bună, Peachy !
Bună !
Mulțumesc mult, draga mea.
RETAIL SUBTITLE OCR'd by flawless_ocr
Trupul lui Rob rămâne pe munte, alături de ceilalți care și-au pierdut viața.
Echipa Adventure Consultants, 1996
Beck Weathers și-a pierdut ambele mâini și nasul.
Încă locuiește în Dallas, cu soția lui, Peach.
În iulie 1996, Jan a născut o fetiță.
A botezat-o Sarah.
Repair and Synchronization by Easy Subtitles Synchronizer 1.0.0.0