www.titlovi.com
Базирано по истинитој причи.
1953: Едмунд Хилари и Тензинг Норгеј први су алпинисти на врху Евереста.
У следећих 40 година професионални, стручни алпинисти
покушали су тај исти подухват. Један од њих четворице је погинуо.
1992: Новозеланђанин Роб Хал створио је плаћене експедиције са водичем
за алпинисте аматере. У следеће 4 г. његов тим, "Саветници пустоловине",
успешно је водио 19 клијената на врх без иједног смртног случаја.
1996: И други комерцијални оператери прате пример Роба Хала,
укључујући "Планинско Лудило" Скота Фишера.
Преко 20 експедиција до врха окончано је у истом раздобљу од 2 недеље.
Слушајте ме, молим вас. Људи!
Имамо 2000 стопа, 600 вертикалних метара
до Кампа 4. Користимо уже читавим путем.
Знам да ћемо успети. Кад стигнемо до Жуте Траке, прегруписаћемо се.
Стављамо маске, пуштамо плин. Има смисла?
Превео: Арбок Обрада на Српски: Немања НС
Пре 6 недеља. -325$ за флашу кисеоника! - Пљачка усред бела дана.
Христчурч, Нови Зеланд Све је схватио.
Зна да ће ове сезоне бити 20 екипа у базном логору.
20 екипа? - Тамо горе ће бити гужва, уз све оне Шерпасе и носаче.
Организујмо нападачку формацију. - Шта је то?
То је Хеленино. - Украси за шатор. - Можеш их носити на глави. - Дај то мени.
Имам вести. Имамо Кракауера.
То! - Украо си га Скоту Фишеру. - Не, само се одлучио.
Браво, Робе. - Колико ти плата, Робе?
Плаћа само авионску карту. Али добили смо 5000 речи
у часопису и нашу слику на насловници.
Само због тога се све ово исплати. - Ако га одведемо до врха.
Ако? Ако?! Како ми то уопште можеш рећи? - Ево, ја ћу.
Хвала, Гај. - Здраво, Робе.
Добро си? - Да. А ти? - Добро сам. Види њу! - Знам.
Велика. - Изволи. - Добро си?
Знаш већ... Фалићеш ми.
Идемо, Гај. - Буди се пењи опрезно, добро?
Немој, молим те. Не брини.
Бринем јер овде ништа не радим.
Није да не радиш ништа. - Да, али... - Шта?
Мучи ме што те морам чекати. И њега.
Њу. - Њу.
Врати се до порођаја, Робе Хал. - Само ме пробај зауставити.
Волим те. - Иди или ћу плакати. Иди!
30. Марта 1996. Ево.
То је све што имаш? - Да. То је то. - Мислим да је наше тамо.
Са којом сте ви екипом? -"Саветници пустоловине". - Добро. И ја.
Ја сам Бек. Бек Ведерс. - Даг Хансен.
Џон Кракауер. - Како си? - Јеси ли ти...
Кракауер из часописа "Аутсајд". - Да. - Озбиљно?
Шта радиш? Пишеш или се пењеш? - Помало од свега.
Јавићу ти како буде било на врху. - Нема потребе, бићу тамо.
То ћемо још видети.
Чиме се бавиш кад се не пењеш, Даг? - Мислиш на посао? - Да.
Свашта. Столар, поштар. - Столар, поштар. - Да.
Озбиљно? Достављаш пошту? - Да, достављам пошту.
Поштар на Евересту? - Надам се. - Свиђа ми се то.
Поштар на Евересту.
Ту смо. - Да.
Прошле године се попео на Јужни врх Евереста. - Ко? Даг? - Да.
Јебено за једног поштара. - Да. Броунс Пик, МекКинли.
Лично никад нисам успео освојити врх МекКинлија. - Знам.
Како знаш? -89- Е, зар не? - Направио си домаћи задатак.
То је оно што ми радимо.
Пријатељи моји, ви ходате стопама славних људи,
историјских личности попут Џорџа Евереста, Џорџа Малорија,
Тензинга Норгеја, Едмунда Хиларија... - И Роба Хала.
Сви... Сви редом легенде.
Тако је. - За оне међу вама који се усуђују сањати,
"Саветници пустоловине" нуде нешто што се не да описати речима.
И зашто то не описујемо у брошури? Јер се углавном ради о боли.
Богами! - И чудноватостима. Ако ти није проблем, Мајк.
И чудновати прст који недостаје. Тако.
Да поједноставим, људска бића нису дизајнирана да функционишу
на висини лета Боинга 747.
Кад стигнемо изнад ове тачке, изнад Јужног седла,
наша тела ће дословно почети умирати. Не зове се то без везе Зона смрти.
Дакле, циљ је да вас одведем на врх
и вратим назад пре него што се то догоди. - Ти то, богами, можеш.
Бек Ведерс, даме и господо. Можда сте приметили да је с југа.
100% Тексашанин, људи. 100% Тексашанин.
Упознали сте Мајка Грома. Представљам вам Ендија Хариса. - Или Харолд.
Харолд је побегао из Квинстоуна. - Потичем из Таранакија.
Хелен и остали су већ на путу према базном кампу.
Све ће поставити док ми не стигнемо. Данас је 30. Март.
Планирам да се попенем на врх до 10. Септембра.
Данас ми је био срећан дан код "Саветника пустоловине"
и тада је време углавном стабилно. То значи
да имамо 40 дана да увежбамо ваша тела и умове за ово.
Знам да у овој просторији има много искусних алпиниста.
Иначе не бисте били овде. Стју, К2, Броад Пик. - Лепо.
Џон Таски, 1192м Монт Козијоска.
И Јасука Намба. 6 од 7 Врхова.
Невероватна жена. - Нека буде и седми. - Хвала.
Али Еверест је ипак звер сасвим другачијег кова.
Зато и јесте овде. Је л' тако, Даги? - О, да.
Слушајте ме! За вечерас сам завршио. Једите, пијте, веселите се.
Сутра пешачимо.
Ајмо!
Држите се! Тако је. Идемо, пуковниче.
Ставите чепиће за уши. - Седните и вежите се.
Хвала, друже. - Идемо!
Лукла: 2860 метара
Полако. - Спремни. - Идемо.
Ти водиш. - Јеси ли добро? - Хајде, матори.
Намче Базар: 3750 метара. - Човек мора видети ваше дозволе за пењање.
Пуно вам хвала. Видимо се на повратку. - Хвала вама.
Све ОК? - Да. Код тебе? - Да.
Хвала, Робе. - Зашта? - Знаш, за попуст.
Радиш 3 посла, Даг. То је најмање шта могу учинити.
Знам да ниси то требао учинити. Ценим то. - Само да овај пут дођемо до врха.
Да? - Да.
Како се осећаш, Бек? - Као да никад нећемо стићи.
Хајде, друже. Можеш ти то. - Мислио сам да ћу се брже прилагодити.
Бићеш ти добро.
Само напред, чупавци.
Дакле... - Да.
Колико си близу дошао? - Доста близу, али...
Већ сам заостајао, било би то јако тешко. - Ја бих потрчао из све снаге.
Са том се мишљу будим сваког дана. - Зашто онда ниси то учинио?
Јер сам га ја окренуо натраг.
Далеко од Јужног врха, у оним условима не бисмо стигли на окрет у 14ч.
Свака част ако се попнеш до врха, Бек, али плаћаш ме да те вратим читавог.
Упамти то.
Шта њега мучи? - Један од оних Шерпаса је Тензинг. Доживео је незгоду.
Да? - Да. Пао је поправљајући мердевине на клизишту леда.
Није било добро, морао га је спустити доле.
Манастир Тенгбоче: 3867 метара
Споменик алпинистима Тхок Ла: 4877 метара
Јужни базни логор на Евересту: 5367 метара
Честитам! Сви сте успели! Добродошли у базни логор!
Ове године имамо УН овде. ХиМакс екипа, Јужноафриканци...
А овде... На најбољем могућем месту...
Базни логор "Саветника пустоловине". - Здраво! Како сте?
Добродошли. - Хвала.
Браво! Јеси ли добро? - Да. Ти? - Сад сам добро.
За оне који је нису упознали, ово је Хелен Вилтон, управница логора.
Биће ваша мама следећих неколико недеља.
Она ће решити све ваше проблеме.
Лепо је коначно вас све лично упознати.
Анг Дорџи, дођи овамо. Ово је Анг Дорџи.
Он је ваш главни водич и Шерпас.
Здраво, како си? Причаш енглески?
Боље од тебе, господине Америка.
Кладим се да се и пењеш боље него ја, а? - Да.
Био је на врху три пута. - Чујем те, чујем те.
Имате чаја у шатору - мензи, након што одложите вреће.
Мало ниже је комуникацијски шатор, тамо је шатор за кување, а тамо је ВЦ.
У њему дува промаја, али упамтите да,
кад почне дувати ветар, имаћете исти поглед као и Џорџ Еверест.
За оне који их још нису користили, означене су лева и десна
тако да не можете погрешити. Једноставно је. Прво гурнете ципелу...
Невероватно.
Није ли то градоначелник базног логора? - Скот Фишер, г. Планинско Лудило.
Главом и брадом. - Желиш нешто попити?
Седни, човече. Прилагоди се клими.
Иначе преферирам чај, али пробајмо.
Хвала ти.
Ове године је лудо овде.
Знам. Неки глупи Новозеланђанин измисли пењање на Хималају
и види шта се догоди. - Да. Није ти требало дуго да се убациш.
Човек некако мора зарађивати.
Видим да си средио клизиште.
Да. Ове године је тамо зезнуто. Рупе су прилично велике.
Ставио сам 4 или 5 мердевина попреко. - Користио си добро уже?
Спремни? ОК. Сада је око 10:30, 7. Априла.
Ја сам Сенди Хил Питман за НБЦ Интерактив Медиа
и службено се налазимо у базном логору Еверест. - Она је један од твојих? - Да.
Неко ми је украо новинара па сам морао набавити другога.
Много је лепше њу слушати него Џона Кракауера.
Само да будемо начисто, нисам ти украо новинара. - У реду је.
Звали су ме из часописа "Аутсајд"... Звали су ме...
Рекли су да желе... - У реду је. - Желе послати новинара на брдо
па су ме питали јесам ли заинтересован. На крају је он одлучио.
Керол МекКензи, докторица. Почни, Керол.
Здраво, друштво. - Здраво, Керол. - Ћао.
Извините. - У реду је. Дакле... Роб, Харолд и Мајк
ће вам свашта испричати о алпинизму, али, са медицинске тачке гледишта,
код пењања на врх Евереста кључан је кисеоник. И недостатак истог.
Како бисте имали најбоље шансе освајања врха,
морате припремити своје тело за ретки ваздух тамо горе.
Следећих месец дана, пре коначног успона,
направићемо 3 деломична аклиматизирајућа успона,
уз враћање овамо у базни логор након сваког успона.
Лоша вест је да сваки успон почиње и завршава клизиштем леда.
Жао ми је, али не можемо их заобићи.
Сваког дана и ноћи креће се на милионе тона глечерског леда.
Гребени су величине небодера,
а пукотине толико дубоке да вероватно ни немају дна.
То није место на којем се желиш задржавати, посебно кад запржи сунце.
Кренућемо рано и завршити што је пре могуће.
Шерпас ће ићи напред и постављати мердевине преко пукотина,
а урадили смо их што сигурнијима.
Али то не значи да су потпуно сигурне. На том клизишту погинуло је 19 људи.
Држи се! Полако.
Јеси ли добро, Џоне? - Јеси ли добро? - Добро сам. - Полако.
Упамтите, ми смо екипа и зато пазимо једни на друге.
Логор 1: 5944 метара Чувајте се хипотермије,
ствари попут неразговетног говора и ирационалног понашања.
Видела сам како хипоксични алпинисти тргају са себе одећу
на 8000м висине јер им је вруће.
Сви сте чули за церебрални едем или отицање мозга
до тачке губитка моторичких функција и евентуалне смрти.
И плућни едем, где вам се плућа пуне течношћу док се не утопите.
Једини лек је да се брзо спустите с планине. - У реду је.
Али није овде све тако сиво.
Ја и моја екипа смо ту како бисмо вам осигурали сигурно пењање и спуштање
и прилагодићете се на природан начин. Захвалимо се Керол.
Не морате. - Први пут је овде. - Браво.
Браво. 23. Април
Логор 2: 6492 метара Браво.
Жели неко регулатор кисеоника? Треба неком црево?
Само напред. Како ти иде, драга? - Добро.
Добро си? - Браво.
У оваквим ситуацијама мораш предахнути,
ставити на 4 и требао би се осећати добро. - Да, већ осећам то.
Како вам је ишло, момци? - Моментална срећа.
Невероватно. - Јако смо срећни.
Даг, јеси ли добро? Кад се вратимо у базу,
желим да те Керол прегледа. - Ма какви, добро сам.
Онда ми направи услугу и лупи још један кисеоник. - Да? - Да.
Имаш га довољно? - И превише. - Добро.
Попиј мало чаја. - Подигни мајицу.
Хвала.
Дубоко удахни.
Попиј једну ову ујутро уз мало воде, пре доручка. - ОК. Хвала.
Бек, ти си на реду. - Извини. Навали.
Читај и плачи. - Само полако.
Можеш стати. У сјајној си форми, Бек. - Богами јесам.
6 дана у недељи у теретани су довољне. - Твоја жена то сигурно обожава.
Да, обожава то. О, не. Који је данас датум?
25. Април. - Не! Не...
Морам послати поруку својој жени. Смем ли користити ваш факс?
Прво прочитај ово, стигло ти је синоћ.
Срећна годишњица брака, Бек. Пич. - Боже...
Шта је? - Можеш ли ми дати свој сателитски телефон?
Ово је стигло синоћ. Је ли хитно?
То ти кошта 25 долара по минути. - У реду је. - Не, ми частимо. - Озбиљно?
Хвала. - Робе...
Бек? - Пич, ја сам. - Шта се догодило?
Ништа, добро сам. - Где си?
Тренутно сам у базном кампу. - Зовеш ме са Евереста?
Да, зовем са сателитског телефона. - Боже мој, колико ће то коштати?
У чему је проблем? - Нема проблема, Пич. Извини, били смо у Кампу 2
и зато ти јуче нисам послао факс.
Срећна годишњица брака! - Мама!
Како су клинци? - Добро. - Пич?
Пусти ме. - Бад је ту. Пише домаћи ујутро, као и обично.
Желиш га поздравити? - Наравно да желим.
Чекај мало. Реци здраво. - Хеј, тата. - Хеј, друже. Фалиш ми.
А Мег је прошли викенд била на првом састанку. - Мама!
Опа. Стварно? - Пусти ме! - Пич...
Фалиш ми, драга. - Мама? Мама.
Фале ми клинци...
Пуно.
Морам одвести клинце у школу, па морам ићи.
Да. Пењи се опрезно. Здравоић.
Је ли тата добро? - Само што он никад не зове.
Он је... Мислим да се боји.
То! - Дођи, Бек, хајде!
Хајде, Бек. - Не играш. Не пењеш се.
Хајде, друштво. Бек Ведерс!
Хеј, матори. Проваљујеш у залихе? - Да, хоћете мало?
Не. Причекаћу кад се попнемо на врх. - Не знам баш, Нил.
Попећемо се. Узбуђен сам.
Него, ја и Анатоли смо овде како бисмо ти помогли, знаш?
Превише је натецања.
Не треба нам такмичење међу људима.
Постоји такмичење. Између сваке особе и ове планине.
Последњу реч увек има планина.
Лице Лотси: 7132 метара
Анг Дорџи! - Да! - Остани ту, Бек.
Долазим доле!
Ово се не догађа, људи. Вратимо га натраг.
Склони га с Лица и врати у базни логор! Окрени се!
Анг Дорџи, дођи, идемо доле. - ОК.
Моја рука! - Стисни опет шаку. Настави је померати
како би крв циркулирала.
Шта се догађа, човече? - Још увек чекамо Јужноафриканце.
И Иану треба читава вечност.
Иане, ниси платио ове мердевине. - Да, да, твој новац за забаву с јаком долази.
Ти то озбиљно? - Хајде, пожури.
Колико га дуго чекате? - Добрих 45 минута. - Баш је хладно. - Да.
Пече, а? - Да. - Робе, морамо га пребацити преко! - Радимо на томе.
Смрзнуће се! - Спреман? - Да.
Пошаљи га преко, друже. - У реду!
Добро ти иде, Бек. Добро ти иде.
Тако. - Главу горе, друже.
Упомоћ! - Бек, јеси ли добро?
Хоће ли мердевине издржати двојицу? - Хоће. Идем по уже. Осигураћу га!
Остани тамо где јеси! - Не могу се попети! - Долазим по тебе.
Добро, Бек. Добро си. Одвежи то, мораш мене завезати.
Дођи по мене! - За сидриште. - Може!
Идемо. Долазим по тебе, Бек. Ево ме, друже.
Лепо и полако. - Не осећам руке! - Добро ти иде.
Помогни ми!
Остани ту где јеси. Ту сам. - Не могу се попети!
Јеси ли добро? - Нема загарантованог пењања на врх. Капирам!
Погинућу чекајући у реду! Као да сам у проклетом Конзуму!
Нећу док сам ти платио $65,000! А сад ме скини одавде!
Тако је. Стављај ногу по ногу.
Хвала што сте дошли.
Ове године је базни логор препун, тако да...
Мислим да бисмо сви имали користи ако се удружимо
и смислимо некакав план или распоред. - Мислиш на ротацију? - Да.
На Евересту. Сви знају да је Еверест за тебе бизнис, али ти се сигурно шалиш!
Откуд теби право да нам наређујеш кад се смемо пењати а кад не?
Не наређујем вам, него вас питам. Знамо кад сви планирају стићи на врх...
Знате да можемо избећи хаос који се данас догодио на клизишту.
"Саветници пустоловине" циљају на 10. Септембар. - И ми.
И ми исто. -10. Септембар.
Кркљанац Хиларијевој степеници. - Тако је, то и желим рећи.
Ово је безвезе. Пењаћемо се на врх кад будемо хтели.
Добро? И не треба ми твоја дозвола за пењање по планини.
Јеси ли видео колико је људи у базном кампу ове године? - Овде смо готови.
Ма дајте, момци. - Човече!
Уђи, човече. - Ћао.
Попи нешто, Робе. - Да, попи нешто. На здоровје.
Ностровиа! - Ностровиа! - Можемо ли попричати? - Да.
Мало си савијен, а? - Знам, али само мало.
Мучи ме пролив. - Не знам од чега!
Шта има, Роберто?
Не свиђају ми се фаце људи на ужету.
Упашћемо у невоље чим прођемо Логор 3.
Желиш се попети на врх, је л' да? - Да. - И ја исто.
Хоћеш рећи да бисмо се требали удружити? - Да.
Човече...
Не знам, човече. Имамо другачије стилове.
Уз све дужно поштовање, ти си држач за руке. Најбољи, али...
Сматрам да, ако се не можеш сам попети,
не би ни требао бити на планини. - Ти водиш своју екипу, ја своју.
Само предлажем да сарађујемо, а не да будемо супарници.
На врх ћемо се попети само ако будемо сарађивали.
Посебно што се осигуравања ужета тиче. То ти мора имати смисла.
Зашто не? - Да? - Да, има ми смисла.
Онда добро. То је било све. - У реду.
Ко ће водити кад стигнемо горе?
Робе, ако пристанем, хоћемо ли то направити?
Морамо сарађивати с Ангом Дорџијем, јер сад радимо заједно.
Само жели рећи да ако обојица...
Анг Дорџи. Овде смо сви професионалци.
Радићемо заједно и обавити посао. Да? - Да.
Планирамо спремити 8 боца кисеоника изнад Јужног врха.
Ја не користим кисеоник. - Како то мислиш?
Уопште не користиш кисеоник? - Ма дај, знаш да га желиш.
Његовом Енглески ваздух ми не треба. - Да, али ове године си Скотов водич.
У твојим рукама су људски животи. То ти је посао.
Никад нисам нићу га икад користити. Већи је проблем ако га потрошиш.
Ставићу још боца кисеоника тамо горе. - То би било добро.
А ви, момци, да будемо начисто, или користите кисеоник или нећете радити за мене.
Не мораш ме то ни питати.
Већ сам остајао без кисеоника. Не мора ми се то догодити с клијентима.
Даље имамо фиксирано уже. Посебно изнад Лица Лотси.
Требамо ново фиксирано уже. И за Североисточни гребен. - Да.
Моја идеја је била да заједно фиксирамо уже, да поделимо дужности.
Звучи добро. - Ти и Лопсанг се договорите ко ће шта фиксирати и где.
Само најнужније! Нећу вам говорити шта да спакујете, али будите брутални.
1 пинта ту доле је као 10 тамо горе. Лагано и брзо. Лагано и брзо.
И само тако си убио мој капућино на врху.
Брже, брже! Трчи! - Та камера је тотално геј.
5. Септембар Ова недеља ће бити тешка.
Али биће то најбољи петак у вашим животима. Шта оно радимо у чамцу?
Пењемо се на врх!
Сад све зависи о мени, зар не? - Да. - Узимам 3.
Од Џен је. - Не смеш ми гледати карте. - Знао сам да ће бити девојчица.
Не могу веровати. Девојчица је!
То! - Супер! - Браво, ти!
Знао сам да јесте. Хвала. Хвала, Даг. - Живео, друже.
Кад јој је термин? - Средина јула. Чим се вратим.
Не можеш сад отићи. - Да, истина. - Робе? - Да?
Џен не смета што си овде? - Кракауеров мач је пуштен с ланца.
У реду је. Џен је алпинисткиња, Џоне. Схвата она то. - Ма да? - Тако је, Хелен.
Сад ти, Даг. Шта је са твојом женом? - Она се слаже с тим још од развода.
Од тада се слаже са свим. - Извини, друже.
Не, не. Питао сам, јер ми је Пич рекла,
"Ако се попнеш на само још једну планину, развешћу се од тебе".
И онда си резервисао ово путовање.
Не, не. Најгоре од свега је да сам јој заборавио рећи.
Не! - Заборавио сам јој рећи. Стварно.
У реду. Овде је све на столу. Боли, опасно је...
Уништава везе. Све вас то кошта једно мало богатство.
Има ли и негативних аспеката? - Морам питати. Знате да морам.
Зашто? - Зашто?
Зато јер постоји!
Зато! Хвала, г. Малори. - Ма дајте, људи, озбиљан сам.
Јасуко. Зашто се пењеш на Еверест?
47 ми је година. Попела сам се на 6 од 7 врхова.
Тако да се сад, наравно, морам попети и на седми. - То није одговор.
Зашто уопште на неки врх? - Па, ја... - Даг.
Зашто? - Хајде, испричај му о клинцима. - Шта?
Испричај му о клинцима. - Да. - Имаш клинце?
Да, имам клинце, али...
Већ сам вам испричао о њиховој основној школи
и о томе како сам тамо разговарао с клинцима,
како су скупили део новца за мој долазак овамо,
дали су ми заставу да је поставим на врху, па сам мислио да ће можда
видети да и обичан тип може следити немогуће снове.
Можда буду инспирисани да учине то исто.
Ја се пењем на Монт Еверест јер могу.
Јер моћи се попети тако високо и видети лепоту коју нико други неће видети,
био би злочин не попети се. - Браво, Даги.
Ево ти одговора. - Свиђа ми се.
Хало? - Јесам ли те пробудио?
Ниси. - Јесам, лажљивице.
Добро си? - Да. Добро сам. Боље сам. Сад сам боље.
Фалиш ми. Сутра крећемо на последњи успон.
Дакле, стижете на врх у петак? - Да. 10-ога.
То је твој срећан дан. - Да. - Какво је време?
Добро. Да, мислим да ћемо имати добру прилику.
Дакле... Девојчица је. - Да.
Јеси ли била код лекара? Јеси ли урадила ултразвук?
Јеси ли је видела? - Да, добро смо.
И? Хајде, како изгледа? - Знаш... Плава коса, лепи осмех.
Савршена висина и тежина. Биће сјајна алпинисткиња.
Она је већ ту, Робе.
Ти и ја... - И мали медо, ха?
А једнога ћемо дана ти, ја
и наша мала Сара отићи заједно на пењање. - Сара?
Да. Шта мислиш? - Нема шансе. - Ма дај!
Не! - Молим те, размисли о томе. - Не.
Још си ту? - Наравно да јесам.
Волим те. - И ја тебе волим.
Лепо спавај, љубави. - У реду, ћао.
Логор 1: 5943 метара Полако. Бићеш добро.
Одвешћу те низ брдо. - Нил, јеси ли добро?
Не изгледа добро.
Морам га вратити доле. - Не можеш добити Скота преко радио станице?
Не могу, мислим да је он испред нас.
Не смемо предуго буљити у врх. - Још смо далеко, матори.
Главу доле, корак по корак. - Важи, шефе.
Јеси видео Дејла? - Јесам, и није изгледао баш најбоље, али...
Чини се да је Нил решио ситуацију. Пробао сам те добити преко станице.
Шалиш се? - Не. - Изгледа да не ради, а?
Враћам се у Логор 1.
Ако се неће осећати добро, вратићу га у базни логор и кренути назад.
Ви сте добро? - Да. Не може бити далеко испред тебе, друже.
Да. Вратићу се доле за упола мање времена.
Ухватићу те! Ухватићу те!
Логор 2: 6492 метара Хвала, матори.
Роб зове Гаја. Чујеш ли ме, друже?
Монт Пумори, 8км западно од Евереста
Да, ту сам. - Лепо је чути те. Где си?
Логор 1, Пумори. - Да?
Ту си! Мислим да си на погрешној планини.
Не могу разговарати, одлазимо.
У реду, друже. Чувај се тамо на дечијем игралишту.
Ја се враћам правој ствари. - Не брини, Робе. Ја ћу пазити на тебе.
Роб!
Харолде, јеси ли добро?
Јесте ли сви добро? - Добро смо!
Дођи, седни. - Добро сам.
Погледај ме! - Добро сам.
Погледај ме, Харолде! - Лепо ти кажем да сам добро.
Добро сам.
Хвала ти. - Да ми то више никад ниси учинио.
Робе, жао ми је. - У реду је, друже.
Спустићу се до Френка. - Добро.
Логор 3: 7315 метара Седни. Дајмо му кисеоник.
Браво зове Скота Фишера. Планинско лудило, чујеш ли ме?
Хеј, матори. Скот овде. Вратио сам се до базног логора, сад сам опет у Логору 1.
Сутра ћу вас достићи. - Нећеш се прво један дан одморити?
Скоте, звучиш измучено. Узми додатни дан одмора.
Нема шансе. Па да пропустим забаву?
У једном дану има пуно успона и падова, чак и за тебе. - Знаш како се каже...
Није ствар у висини већ у ставу.
Сигурно ћеш бити добро? Скоте? - Бићу добро.
Управо убризгавам дексаметазон. - Само се немој префорсирати.
Добро? Ођављујем се.
Робе, управо сам била код Малса да проверим временске услове.
Брзо се креће. Лагано је променила смер
и још увек може кренути према северу, али у супротном
погодиће нас 11. Бар мислим.
То је временска прогноза. Планина има своје властито време.
Држимо је на оку. - Наравно. Само вас обавештавам.
Ценим то, Хелен.
Зашто ово радимо сами себи?
Ово је лудо.
Ово нисам рекао Кракауеру. Кад нас је питао зашто се пењемо на Еверест.
Кад сам кући...
Свуда ме прати црни облак.
Нешто попут депресије. Кад сам овде...
На планини, на било којој планини...
Као да је лек. Као да сам поново рођен.
Сад си срећан? - Сад се почињем питати.
Ово је патња, матори. Ово је патња.
Да. Пати још неколико дана.
До краја свог живота бићеш тип који се попео на врх Евереста.
Само се надам да ћу успети. - Да.
Надам се да ћу успети попети се и вратити се кући.
Шта ти мислиш, Мајк?
Изгледа прилично добро. На висини је мало ветровито.
Ако се ветар појача, увек се можемо вратити. - Тачно. - Ти одлучујеш, Робе.
Покренимо све.
Логор 4: 7951 метара
Јеси ли добро? - Није добро!
Надам се да ће се смирити након сумрака. Понекад буде тако.
Не свиђа ми се ово. - Не идемо ако се ветар не смири.
Причам са Скотом кад дође овамо. - ОК.
Скот! - Анатоли, овамо.
Анатоли, где је Роб? Где су они? - Је ли се спустио доле? - Није.
Где је Роб? Шта ради Робова екипа?
Роб жели видети хоће ли олуја проћи. Чекаћемо.
Ми чекамо. - ОК.
Петак, 10. Септембар
Друштво, изађите и погледајте.
Барем нас неко тамо горе воли. - Супер.
Где је нестала олуја? - Управо тако.
Лудило. - Спремни за покрет?
Људи, имамо прилику.
Не знамо колико ће ово потрајати, али ћемо покушати.
Будите спремни за пола сата. У 14ч се окрећемо. Идемо до врха.
Значи, данас је тај дан? - Да.
Сад или никад.
Човече...
Јужноафриканци су запели у Логору 3. Нису стигли до Логора 4.
Ваљда их је захватила олуја. - Можда је раније прошла.
Нас је тукла читаву ноћ.
Али то није било ништа, апсолутно ништа. Дефинитивно вреди пробати.
Јавићу свима преко станице. Има ли порука?
Да, зврцни Џен, реци јој да крећемо.
Хелен, назваћу те кад стигнемо на врх за 12 сати. Окрет је у 14ч.
Срећно свима. - Хвала, Хелен. Здраво!
Видимо се горе. - Полако, Скот. - Ајмо!
Мало ћу одспавати и долазим за вама.
Видимо се на врху. - Дај пет, Питманице. - Одмори се.
Видимо се тамо. - Имаш ужад за Хиларијеву степеницу? - Да.
Балкон: 8412 метара
Можемо ли убрзати?
Нема шансе да овде убрзамо. Претешко је. Ово би могло потрајати.
Губимо време.
Бек, шта је било?
Не знам.
Пре неколико година сам оперисао очи. Можда је то у питању, не знам.
ОК. Људи, идите испред нас. Бек, седни.
Бек. Погледај ме.
Морам те послати доле са неким.
Не желим ићи доле, Робе. - Мораш ићи доле. - Не желим доле!
Бек, слушај ме. Можеш чекати овде пола сата. Бек, слушај ме!
Ако се будеш осећао боље, стани у ред и настави да се пењеш.
Ако се не будеш осећао боље, жао ми је. Готово је.
Шерпас ће пребацити вишак кисеоника на јужну страни.
Послаћу једног од њих доле по тебе. Јасно? Да?
У реду, друже.
Сенди, желиш ићи доле?
Молим? Не, нема шансе. Лопсанг, успећу доћи до врха.
Разумеш ли? - ОК. - Не враћам се.
Југоисточни гребен
Где је ужад? - Нема ужади! Нема ужади!
Требало је бити фиксирано. Имаш ли ужади у ранцу?
Лопсанг има ужад. Он није овде. - Нема ужади? - Не.
У реду. Нил! - Гај зове Роба. Имамо проблем овде, друже.
Нема фиксираног ужета изнад пукотине према Хилари степеницама. Одјава!
Где су Анг Дорџи и Лопсанг? - Анг Дорџи је ту, али Лопсанга нема.
Ја, Нил и Анатоли ћемо морати поставити ново. - Онда добро.
Добро. - Учинимо то.
Шта се догађа? - Нема фиксираног ужета. - Молим?
Тако. Корак по корак, Даг.
Хајде, Даги. Дубоко диши. - Не могу. - Само настави.
Дубоко диши. Држи се.
Можеш ти то, Даги. Знам да можеш, друже.
Не желим да се овамо враћаш трећи пут.
Џон. Враћаш се доле?
Дошло је до застоја. Изнад Јужног врха нема фиксиране ужади. - Знам.
Али решавамо ситуацију. - Од чекања ми је понестало снаге.
Хладно ми је. Жао ми је, Робе. - Одлука је твоја.
Не желим тамо горе остати без кисеоника. Жао ми је, Робе.
Имамо потешкоће. Лу, Стјуарт и Џон Таски су се управо окренули.
Мало испод Јужног врха. - Какви су услови? - Хладно је и ветровито.
Јављај ми све, Робе. - ОК, Хелен. Хвала, ћао.
Надам се да ово неће бити још једна година без иједног клијента на врху.
Ако се брзо не покрену, неће имати времена, зар не?
Да. И шта ће Џон написати у вези тога у свом чланку?
Хиларијева степеница: 8760 метара - Овде Роб! Гај!
Управо смо остали без Луа, Стјуарта и Џона Таскиа.
Шта се догађа? Где је запело? - Да, друже, ми...
Послали смо Анатолија и Нила на врх Степеница да фиксирају ужад.
Ми смо на дну Степеница, пријем!
Како иде Дагу? - Иза мене је. Оставио сам га да иде напред.
Да, сад те видим. Да, то сам ја. Убрзајмо ово...
Што је брже могуће, пријем.
Почећемо пребацивати људе горе чим добијемо знак да је све чисто.
Роб зове базу. Чујеш ли ме, Хелен? - Јеси ли добро? - База чује Роба.
Је л' ти се јавио Скот? Јел неко успео сазнати где је?
Здраво, матори! - Где си? На Хиларијевој степеници имамо проблем.
Заостајем више од сат времена. - Опусти се.
Сви само седе и троше кисеоник. Долази овамо што пре.
Боже. Јеси ли добро, Бек? - Да.
Имам мали проблем са очима. Ви се враћате?
На Хиларијевој степеници има проблем. Тамо је лудо. Сиђи са нама.
Не могу. Обећао сам Робу да ћу га причекати. - Ти одлучујеш. - Добро сам.
Видимо се доле. - Нил! Енди!
У реду, Анатоли. Готов сам.
Сигурно је за пењање. - Идемо горе.
Мајк? - Шта је? - Имаш ли нешто против ако кренем први? - Зашто?
Понестаје ми кисеоника. - Роб, Мајк овде.
Са ове стране нам је јављено да можемо даље.
Остајем овде са Јасуко док не прође линија.
Ја остајем овде док не угледам Дага. Пријем!
Успели смо!
Јасуко!
Седам. - Седам. -7 врхова. -7 врхова.
Дођи овамо. Тако сам поносан на тебе, Јасуко. Врло поносан.
Хвала ти. Аригато! Аригато!
Роб зове базу!
Роб, овде Хелен. Где си? - На врху Евереста. Успели смо!
То! - Успели су. - Потврди да нас чујеш!
Чујемо те јасно и гласно. Прелепо је чути твој глас ту горе.
Са ким си, Робе? - Тренутно сам са Мајком и Јасуко.
Браво, матори. - Робе, видимо се. Хвала ти.
Џон је већ био овде и отишао. Даг управо долази преко хоризонта.
А Бек? - Бек је имао проблем са видом.
На Југоисточном гребену, на Балкону, чекао је прве људе који ће се спуштати.
Предпостављам да ћете одмах кренути назад?
Крећемо за неколико минута. Чим угледам Дага враћамо се доле.
Разумем. То је сјајно, Робе. Сви држимо фиге Дагу.
Одјављујем се, Хелен.
Честитам. - Нема на чему. Да, момче, успео си.
Изгледаш грозно. - Није ми баш најбоље.
Јеси видео Дага? - Да. Јако, јако заостаје, матори.
Роберто, где је остатак твојих људи?
Јер сам прилично сигуран да је цела моја екипа успела.
Видео сам их. - Не брини, нећу рећи Кракауеру.
Браво, матори. Посрамио си ме. Ове године ти то морам признати.
Скот, не изгледаш баш најбоље. Лопсанг! - Да?
Дођи, друже. Вратимо га доле.
У реду. Идемо.
Харолде, што то радиш? - Покушавам сортирати кисеоник.
Не могу наћи пуне боце. - Има их, видео сам их на путу према горе.
Не. - Мислим да би требао још једанпут проверити.
Не. Управо јесам, нису пуне. - Харолде, слушај ме, видео сам...
Мајк, проверио сам двапут! - У реду, матори.
Идем доле.
Даг, Даг! Готово је, друже. - Не.
Жао ми је. Не, не, не, Даг. Закаснио си.
Ви само наставите, стићи ћу вас. Даг, слушај ме.
Прекасно је, готово је. - Није!. - Слушај ме, жао ми је,
али морам те окренути.
Могу ја то. Тако је близу, човече. Тако је близу.
Не враћам се следеће године. Ово ми је последња прилика.
Мораш ме пустити да направим ово. Пусти ме да направим ово.
У реду. - Молим те, Робе. - Учинимо то. Завршимо ово.
Идемо. - Хвала ти, човече.
Ајмо, Даг.
Бек? Јеси ли добро? - Ко је то?
Џон. - Не видим баш добро. Смрзавам се.
Мајк је иза мене. Са Јасуком је.
Бићеш добро. Мајк је одмах иза мене. Јеси ли добро?
Видимо се доле.
Ево је. Још 10 корака, друже.
Копај дубоко, Даг. Копај дубоко. Тако...
Тако!
Успео си!
Успео си. - Да. Због тебе, матори.
Гај зове Роба. Чујеш ли ме, друже?
Гај зове Роба. Чујеш ли ме?
За клинце из школе.
Држи се, Даг. Хајде.
Полако. Дај, ја ћу.
Боже...
Хајде, дижи се. - Треба ми још кисеоника!
Не, Даг. Не можеш добити још кисеоника. Морамо се спустити до Јужног врха!
Гај зове базни логор. Чујеш ли ме, Хелен? - Гај, овде Хелен. Како иде?
Добро сам. Имам добар поглед на врх и..
Горе има још алпиниста. Нису једни од наших, зар не?
Имамо троје горе који су на повратку. - Шта раде тамо тако касно?
У 14ч су се требали окренути и већ су прекардашили.
Из долине се подиже облак и то велики.
Хвала. Одмах ћу их звати, Гај.
Робе, јави се. Овде Хелен.
Полако, полако, Даги! Тако! Тако!
Добро ти иде. Иза угла! Тако...
Робе, јеси ли то ти? - Бек?
Мајк је. Шта радиш овде? - Ништа не видим, лоше је.
Момци, добро сте? - Имамо проблем са Беком.
Мајк, понестаје нам кисеоника, морамо кренути.
Мораш устати. Тако...
Имам те! Добро си.
Хајде, Даг!
Хладно ми је.
Мајк, Харолд, Анг Дорџи, прикочите! Имамо проблем.
Немамо више кисеоника, Даг. Морамо кренути даље.
Мајк, Харолд, чујете ли ме? Неко се мора вратити са кисеоником.
Било ко, преклињем вас!
Хајде!
Харолде, чујеш ли ме? Види ли неко Анга Дорџија?
Анг Дорџи је управо прошао покрај мене на путу према доле. Иде доле!
Можеш ли га зауставити и окренути га? Неко се мора вратити горе, сместа!
Анг Дорџи! Анг Дорџи!
Базни логор, чујете ли ме? - Овде Хелен. Реци.
Хелен, молим те! Треба ми флаша кисеоника на врху Хиларијевих степеница.
Не могу га спустити без тога. Стварно сам уморан.
Разумем. Треба ти флаша кисеоника на дну Хиларијевих степеница.
Шаљемо ти је што је пре могуће. - На врху! На врху.
Последње што сам рекао Ангу Дорџију је било да донесе 2 боце кисеоника
до Јужног врха. - Да... Примљено, Робе.
Момци, на Јужном врху има кисеоника, зар не? - Нема! Харолд овде.
На Јужном врху нема кисеоника!
Понављам, нема кисеоника! - Анг Дорџи је тамо оставио 4 боце, Харолде.
Харолд, где си?
Чујеш ли ме, Харолде?
Харолде, чујеш ли ме?
Мислим да ће ми требати око пола сата да се вратим до јужног врха.
У реду. Долазим.
Ако немаш кисеоника, немој долазити горе. Ми идемо даље.
Долазим горе ка теби, Робе. - Даг, хајде, друже, хајде!
Робе, овде базни логор. - Чујем те, Керол.
Робе, можеш ли се спустити? - Керол, нисмо још дошли до те тачке.
Робе, можеш ли нам рећи са ким си? - Са Дагом.
Обојица слушамо. Хајде, Даги. Још један напор.
Робе, у каквом је Даг стању свести? - Врло је слаб.
Колабирао је након што је остао без кисеоника.
У реду. Дај му 8 милиграма дексаметазона.
Значи 2 таблете, Робе. - Гај зове Роба.
Реци, Гај. Слушам те. - Робе, предлажем ти да се спустиш.
Горе ниси ни од какве користи. Можемо послати некога да помогне Дагу,
али ти се мораш спустити, разумеш?
Ма дај, друже, играмо се са нечијим животом.
Нема шансе да оставим Дага.
Морамо се наставити кретати, пријатељу. У невољи смо.
Хелен ће требати помоћ тако да ћу се покушати вратити.
У реду. Наставите.
Скот. Скот! Јеси ли добро?
Лопсанг... Лопсанг...
Готов сам, друже. Готов сам.
Ти иди... Пошаљи Анатолија.
Пошаљи назад Анатолија.
У реду. - Иди!
Послаћу назад Анатолија.
Идемо. - Врати се доле. - Не, друже.
Нећу те оставити, Даг. Хајде. - Морам се одморити.
Не, Даг! Хајде! Требам ми добрих 10 минута! Хајде!
Пусти ме, молим те. - Дођавола! На дну Степеница смо.
Ову ногу. Ову ногу, Дуви, хајде. Хајде.
Тако!
О, не. О, не.
Држи то! Држи то! Хајде! Узми столице!
Не, не... Хајде, Даги! Идемо! Пожури!
Даг! Идемо до Јужног врха по кисеоник!
Морам пронаћи кисеоник! Али ти мораш остати овде!
Остани овде! Не мрдај, вратићу се!
Станите! Идете у погрешном смеру!
Окрените се!
Полако!
Харолде!
Харолде? - Имам кисеоника!
Ево! Нашао сам полупразне боце!
Где је Даг? - Дага нема више.
Молим? - Нема га више!
Хајде!
Логор 4 је у оном смеру! - Устајте! - Идемо!
Хајде! Бек!
Идем по помоћ!
То! Нил!
Анатоли! - Где су остали? - Још су увек тамо негде.
Џоне! Треба ми помоћ! - Молим?
Излази напоље! Треба ми помоћ! - Не могу. Не видим, Анатоли.
Имам снежно слепило. Бек... Даг...
Треба им помоћ. Још су увек тамо напоље.
Идем их пронаћи! Ви останите овде!
Браво.
Анатоли!
Можеш ли ходати? - Не могу!
Вратићу се! - Ја ћу остати!
Дај ми то. - Не иде, смрзнуто је! - Узми ово.
Рукавице! - Жао ми је!
Хајде, друже. Хајде!
Хвала ти што се вратио.
Базни логор овде. - Хелен, Џен је.
Зашто ме нико не зове?
Погодила их је олуја, Џен. Стварно је лоше.
Где је он? - Не знамо тачно. Али у 4 је још увек био на врху.
О, не. Може ли се спустити? - Роб се може, али Даг не може.
Горе је запело барем 13 људи, а олуја се погоршава.
Пошаљи горе Анга Дорџија. Он ће их вратити доле.
Разумеш ли ме? - Хелен, дај ми новости! - Пошаљи горе Анга Дорџија.
Џен, отићи ћемо по њега. И назваћу те чим ми се јави.
Чим ми се јави. - Хвала, Хелен. - Добро? - У реду.
Где је он? - Гај, није ми се јавио. - Ја ћу пробати. - Покушавала сам.
Гај... - Чекај мало. Роб, Гај овде. Где си?
Гај, радим то последња 2 сата. - Добро, добро. Роб, Гај овде.
Чувај снагу. Кад видиш прилику, крени. Знаш процедуру.
Гај, имамо залиху кисеоника на Јужном кланцу.
Може је узети коме треба. - То се тражи, хвала.
Фаустова екипа ће кренути горе тражити човека чим буду могли.
Сви који ће ићи крећу у зору. Тако је, Дејвиде.
Иди реци Еду шта се догађа, ја долазим за вама. - Логор 4, јави се.
Робе, чујеш ли ме?
Дејвид Бришис има залиху кисеоника на Јужном кланцу коју смемо користити.
У реду, друже, скупљамо екипу и долазимо по тебе.
Горим...
Не. Не! Јасуко!
Енди!
Хајде!
Субота, 11. Септембар Робе, реци нешто, молим те. Јави се.
Јави се, друже, молим те.
Има ли вести о осталима?
Анатоли је синоћ успео вратити 3 алпиниста са Јужног кланца, али...
Бек и Јасуко су још увек тамо негде.
Желе кренути у потрагу, али сви који су били тамо горе су исцрпљени.
Базо... - Робе, јеси ли то ти? Где си? Шаљемо људе по тебе.
Робе, базни логор овде.
Не могу се више мицати! - Хеј, друже. Знам, знам.
Мораш се наставити кретати. - Шаке...
Не осећам руке, смрзнуте су.
Имам леда у очима. Имам леда у масци.
То је добро. Мораш оспособити маску. Изаћи ће сунце и...
Загрејаћеш се и наставићеш се кретати. - Гај! - Да?
Гај! Харолд је био овде. Куда је нестао?
Робе, је ли Даг са тобом?
Дага... Дага нема више.
Харолда нема више.
Требаће ми мала помоћ. - У реду. Робе, мораш се спустити доле.
Где си?
Гај, налазим се на оној малој...
На оној малој падини испод Јужног врха. - У реду, можеш ти то.
Мораш се извући из те падине и отклизати се остатак пута.
Гај, пошаљи момке. Требаће малу помоћ.
Горе ти долазе Шерпаси са кисеоником. Мораш се спустити доле, друже.
Дођи доле.
Робе?
Можеш ли преспојити Џен? - Према Робу? - Преспоји је.
Пробајмо. Стави сателитски телефон до станице.
Ако га неко може мотивисати да се покрене, онда је то Џен.
Гај зове Роба. Гај зове Роба.
Чујеш ли ме?
Робе, јеси ли ту? - Сад га чујемо.
Роб, Хелен овде.
Слушам. - Робе, имам Џен на линији.
Моју Џен? - Да. Ево је.
Џен, на реду си. - Здраво, драги, како си?
Здраво, љубави. Мало ми је...
Мало ми је хладно. Али добро сам.
Знам да ти је хладно. Али ускоро ћете загрејати сунце.
Драги, мораш се покренути. Мораш се спустити доле.
Моје шаке...
Смрзнуте.
Стопала су ми смрзнута.
Шаљемо ти горе људе са чајем и кисеоником,
али мораш се покренути. Чујеш ли ме? Мораш покренути циркулацију.
У реду, љубави. - Учини то. Сместа то учини!
Волим те. Одјављујем се.
Хајде, Робе.
Не можемо их носити. То није могуће.
Он је добро. Требаће нам сва снага...
Само да себе вратимо доле.
Дођавола.
Хелен, Мајк овде. Чујеш ли ме? - Реци, Мајк. Шта имаш?
Јасуко и Бек се нису успели вратити у логор.
У реду, Мајк, хвала ти што си нам јавио.
Мег.
Бад.
Хелен, базни логор! Хелен, базни логор!
Анг Дорџи, Хелен овде. - Морамо се вратити!
Опет долази јака олуја. - Ти одлучујеш, Анг Дорџи. - Жао ми је.
Пробаћемо поново кад прође олуја. Оставићемо овде кисеоник и чај.
Жао ми је.
Морамо рећи Робу да неће доћи.
Хеј, Робе. Гај овде. - Гај....
Не могу да престанем да се тресем, Гај.
Момци су налетели на јак ветар
и најбоља шанса ти је да се спустиш ниже.
Чекај да размислим.
Мислим да се могу овде задржати још једну ноћ.
Крећемо по тебе што пре.
Хелен? - Да?
Да, још је тамо. Мало испод Јужног врха.
Има кисеоника, али је боца зачепљена ледом.
Не знамо је ли је успео ослободити.
Је ли неко са њим? - Није.
Није. - Морате га вратити доле пре мрака. Неће преживети још једну ноћ.
Знамо. Али вратила се јака олуја.
Нико не може вечерас до њега. Покушали смо.
Као да је на Месецу.
Можеш ли ме опет спојити са њим? - Наравно.
Гај, зови Роба.
Здраво, Робе. Гај овде. Имам Џен за тебе.
Чекај мало. Дај ми секунду.
У реду.
Здраво, злато. Како си?
Мислим на тебе.
Молим те, реци: "Добро сам".
Јел ти топло, љубави? - Можда имам лагане озеблине.
Једва чекам да ти помогнем да оздравиш.
Чекам да се вратиш кући.
Како је Сара? - Сара?
Да. - Сара је добро.
Хоћеш ли јој дати то име, мени за љубав? - Хоћу.
Мислим да нећу имати прилику упознати је.
Тако ми је жао.
Немој то говорити.
Ако се неко може извући, онда си то ти. Сећаш се?
Волим те. Молим те, немој превише бринути.
Збогом, љубави.
Волим те, Робе.
Волим те.
Бек?
Хелен, Мајк овде. Хелен, чујеш ли ме?
Мајк, јави се. - Бек је још увек жив.
Сам је ушетао у логор.
Морам га одвести у логор 1. - Хвала, Мајк.
Не знамо како, али још је увек жив. Ствар је у томе
да га не можемо спустити низ клизиште. - Ја ћу га спустити.
Ја ћу га спустити. Шта нам треба? Хеликоптер, је л' да?
Да, али хеликоптер не може тако високо јер је ваздух редак.
Требамо покушати, али то је једно опако спашавање. И у лошем је стању...
Не бих хтела да се узалуд надаш.
Корак по корак.
Мораш се наставити кретати. - Уморан сам. - Знам. Знам да јеси. Хајде!
Полако и сигурно. Хајде, настави се кретати.
Треба ми број америчке амбасаде у Катхманду, у Непалу.
Да, у Непалу. - Амбасадора, молим. Не, не могу чекати. - Ви мене слушајте!
Као што сте видели на вестима, мој муж је већ једанпут умро.
Верујте ми, ако умре и други пут, то неће добро изгледати на ЦНН- У.
Тако, друже. Тако је...
Логор 2
Како си? - Знаш већ, трећи амандман.
Јел ти довољно топло? - Још увек нисам сигуран.
Чини ми се да ти мало јесте топло.
Како иде Робу?
Роб је тренутно још увек тамо горе.
А Даг? Шта он ради?
Дага нема више, Бек.
Не знам. Никад пре нико није пробао летети више од базног логора.
Пробаћемо. Пронађи место за слетање. Снађи се!
ОК. Вреди покушати. Хвала, Гај.
Зграби Гатораде. Стиже нам хеликоптер. Морамо направити место за слетање.
Стиже нам хеликоптер! - Примакните ужад ка шаторима!
Хвала. Очистите читаво ово подручје!
Хајде!
То није могуће. Ако овде слетиш, више се нећемо дићи у ваздух.
У реду, капетане, вратимо се.
То је све! - Не могу више извадити. Морамо бити што лакши.
Танго Чарлију. - Танго Чарлију.
Овамо!
Хајде!
Дођи, Бек.
Хајде.
Само једна особа! - Само је он!
У реду, тако!
Може! - Подигнућу реп и одлетети преко руба.
Мало ћемо падати док елисе не улове ваздух. Слажеш ли се с тиме?
Са тобом сам. - Браво.
Тако ми је жао, Хелен. - Хајде, уђи унутра.
Здраво, Пич.
Бек.
Хвала ти пуно, драга.
Џен, тако ми је жао.
Превео: Арбок Обрада на Српски: Немања НС
Робово тело остало је на планини заједно са осталима
који су изгубили своје животе.
Експедиција "Саветници пустоловине", 1996.
Бек Ведерс изгубио је обе шаке и нос.
Још увек живи у Даласу са својом супругом Пич.
У јулу 1996. Џен је родила бебу.
Дали су јој име Сара.
Преузето са www.titlovi.com
Preuzeto sa www.titlovi.com