A 60-as évek Londonjában
mindenkinek volt egy története a Krayekről.
Minden bárban lehetett róluk hallani ezt-azt.
De én tudom, hogy mi a teljes igazság.
Fivérek voltak, a sorsuk összefonódott.
Ikertestvérek.
Elválaszthatatlanok.
Gengszterhercegek voltak, akik uralni akarták Londont.
Ron Kray egyszemélyes maffia volt.
Vérszomjas, kiszámíthatatlan, de egyben vicces is.
Az én Reggie-m más volt.
Az életben csak egyszer találsz olyan bátor férfit, mint Reg.
Nekem elhihetik:
nagyon kellett szeretnem őt, hogy így gyűlölhessem.
LEGENDA
- Szia, Albie. - Jó reggelt.
- Teaparti lesz? - Helló, Albie.
Helló, fiúk.
Hogy vannak? Hoztam egy kis teát. Ugye kérnek?
Na, nem?
Ez meg mi? Egy Dagenham Anglia?
Na és hogy gyorsul? 40 perc alatt felmegy százra?
Olyanok, mint a kocsi. Sötétek, visszafogottak, stílusosak. Igen.
Ebbe sok tejet tettem önnek.
Húzzon a francba, Kray.
Megyek is. Nem akarom feltartani magukat,
mert biztos sok gyilkost kell rács mögé dugniuk.
Amúgy ilyenkor hogy kuláznak?
Próbálják visszatartani, mi?
Legyen szép napjuk. Fel a fejjel, karácsony van.
Elnézést.
Hol a sofőröm? Hol van Frank?
- Nem bírt reggel felkelni. - Hogy mi?
Nincs itt. Nem jelent meg. Nem túl elszánt.
Jól van, hát, akkor menjünk érte, rendben?
Hol is lakik? Az Ormsby Streeten?
- Igen. Pattanj be, elviszlek. - Nem kell, kösz. Sétálok.
Jó idő van hozzá.
- Róluk ne feledkezz meg. Nagyon fontosak. - Nem fogok.
Gyerünk! Elképesztően lassan fogok sétálni.
- Jó reggelt, Vera. - Helló, Reg.
- Hogy van? Jól? - Igen. - Remek.
Rita!
Be akartam ugrani önhöz,
anya azt mondta, ezt a konyhában hagyta.
- Igen. - Az öné?
- Az enyém, nagyon szépen köszönöm. - Semmiség.
- Szívesen. - Hálás vagyok.
East End-iek.
Rendőrökkel nem beszélnek, de nekik kezet csókolnak.
Mocskos keleti rohadékok.
Szívesen letisztítjuk magának a kocsit.
Frank itt van?
Frank!
Te ki vagy?
Frances. Frank a bátyám.
Várj csak, emlékszem rád.
Még kisebb voltál. Jól megnőttél.
Megesik.
Mit eszel?
Cukrot.
Ez nem akármilyen cukor. Ez citromos sörbet, nem?
Egy kóstolót?
- Tessék. - Kösz.
Nagyon finom.
Nem szabad elrágni.
Nem?
De akkor hogy jutnék el a töltelékhez?
- Légy türelmesebb. - Nem.
Türelemmel nem érjük el, amit akarunk.
Fél pillanat, Reg. Rohanok.
- Bajban van? - Eléggé.
Randiznál velem?
Elnézőbb leszek vele, ha eljössz.
Jól van.
De nem Frank miatt.
- Szombaton? - Te kivel cseverészel?
Ilyen ruhában nem beszélünk férfiakkal.
Mi a csuda ütött beléd? Irány a konyha, vár a mosogatás.
A tiéd.
Köszönöm.
Ha megint elalszol, Frank, akkor mehetsz vissza a sajtboltba,
vagy halboltba, vagy akármilyen boltból is jöttél.
Nyomda.
- Nyomdabolt. - Tényleg?
Akkor mész vissza a nyomiboltba, érted?
Igen.
Mit csinál a húgod?
Iskolába jár, a Pitmanbe.
Tudja, gyorsír, gépel.
- Igen? - Igen.
Mondhatom, bájos egy lány. Szemrevaló.
- Hol rejtegetted? - Nem itt élt.
- Eléggé törékeny, Reg. - Igen?
Igen.
- Értem. - Itt állj meg, Frank.
5 perc.
Sietünk.
Szerinted mennyi idő alatt esik le nekik?
Valószínűleg későn.
Nipper Read vezette a Kray-nyomozást.
Nyíltan követte őket.
Bumfordi férfi volt, mondhatni.
És mindvégig a pacák tarkóját figyeltem.
Egész idő alatt azt szuggeráltam...
hogy „add Ron Kraynek
a kolbászod.”
„Add Ronnak
a kibaszott kolbászt.”
Igen.
Szóval meredten bámultam a tarkóját.
A végén szinte már nem is gondolkodtam.
Már nem fogott az agyam.
A szememmel üzentem.
Aztán megfordult, és tudjátok, mit mondott?
Azt mondta: „Hé, Ron, nem kéred a kolbászomat?
Nincs étvágyam.”
Érdekes.
Amikor a leendő sógorom azt mondta, „érdekes”...
Ugye?
...az azt jelentette, hogy fogalma sem volt arról,
hogy ő vagy más miről beszél éppen.
Abszolúte, Ron.
Abszolúte.
Ront 3 év börtönbüntetésre ítélték súlyos testi sértésért.
A büntetése vége felé őrültnek nyilvánították,
és egy intézetbe került.
Most egy megkenhető pszichiáterre volt szüksége.
Azt mondja, „megszomorítaná” ezt a férfit.
Attól tartok, nem értem ezt a szót. Mire gondol?
- Megszomorítom, megnyomorítom. - Meg akar nyomorítani valakit?
- Igen. Úgy bizony. - Mi ennek az oka?
Az, doktor úr, hogy félek, nem tudom majd rávenni őt,
hogy megfelelő orvosi nyilatkozatot tegyen a megbízómról.
Ki a megbízója?
Ronnie Kray.
Meg tudjuk oldani?
Elnézést kérek.
Nem sietek.
Ronald Kray talán a legegészségesebb elméjű ember,
akit 26 évnyi pszichiáteri praktizálás során láttam.
Úgy vélem, ha itt tartják, azzal fecsérlik a közvagyont.
Egy élet szakmai munkáját tettem tönkre.
A királynő élni fog, de Isten óvjon mindenki mást.
Mr. Kray?
- Remélem, tudja, mit csinál. - Igen, tudom,
visszamegyek Londonba. Beülök az autóba...
Magának fogalma sincs arról, milyen ember a fivére.
Az érzékszerveinek sem hisz.
Az ön testvére betegesen vágyik a megerősítésre.
Mindenkinek jól esik néha egy kedves szó, nem?
A fivére labilis, erőszakos és elmezavaros.
Valószínűleg paranoid skizofrén.
Azt próbálom elmondani, hogy nincs ki a négy kereke.
Ez itt Stemetil. Ebből napi kettőt vegyen be,
vagy nagy gondok lesznek vele.
Hé, Frances, jöttek érted.
Elbűvölő vagy, Frances. Egy igazi eastendi tündér.
Szerintem inkább egy éjszakai tündér...
Ez nadrág, anya, ettől még nem lesz lotyó.
Teljesen mindegy, mi van rajta.
Ha meglátják Reggie Krayjel, akkor annak fogják gondolni.
Miért mondod ezt?
Gengszter, Frances. A Kray fivérek gengszterek.
- Hát, szerintem kedves. - Ó, egek.
Meg fogom csókolni.
Hallottad?
- Szia. - Szia.
De csinos vagy.
Te is.
Helló. Ő Nagy Pat.
- Helló, Nagy Pat. - Reggie.
- Üdvözöllek! Minden rendben? - Hölgyem. Örülök neked.
Nagy Pat kint tartja a csürhét.
- Mindig. - Akkor minket hogyhogy beengedsz?
- Szép estét. - Köszönjük. - Köszönjük.
Itt vannak ezek a gazfickók.
- Hogy vagy, pajtás? - Főnök!
- Jól vagy? - Igen, persze.
- Jól viselkedtél? - Hogyne.
- Egy angyal voltam. - Okosan igyál.
Ha valami gond lesz vele, nekem szóljatok.
- Gyere. - Jól van, hölgyem? - Jól vagyok. És ő is.
- Helló, Reg. - Helló.
- Reg, hogy vagy? - Helló. - Mr. Kray.
- Itt mindenki ismer. - Mert ez az én bárom.
- Ez a törzshelyed? - Nem, enyém a hely. Az enyém.
Már tízszer jártam itt, de nem tudtam róla.
Hát, sok mindent el lehet titkolni, ha tartod a szádat.
Ott van Teddy. Várj egy kicsit.
Helló, Teddy, jól vagy? Örvendek.
Jól van a család? Remek.
- Mi az? - Elég ijesztőek voltak.
Nem, eastendi bokszolók. Kedvesek.
Ingyen ihatnak itt, tudod?
- Reggie, az ott Joan Collins. - Igen, lehet.
Képzeld, a minap Barbara Windsor is nálunk járt.
- Tényleg? - Néha be szokott nézni.
Szeret itt lenni. Ez a sikerünk kulcsa.
Hogy elvegyítem a hírességeket néhány East End-i bűnözővel.
A vendégek imádják, jót tesz a boltnak.
Tessék, foglalj helyet.
Elnézést, Reg, lenne egy fél perced?
Nem, most sajnos nem érek rá. Érted?
- Nagyon fontos, Reg. - Ez is nagyon fontos, szóval...
- Reg. - Jól van.
Frances, nem bánnád, ha gyorsan elintéznék valamit?
- Nem, dehogyis. - Jó, köszönöm. Azonnal jövök.
- Ülj oda. Mi a baj? - Gyere hátra. - Mi az?
- Helló, Reg. - Üdvözöllek. - Én mindig is azt vallottam,
- ha nem tudsz valamit, inkább ne ugrálj. - Jack az.
- Jó. Itt vagyok. - Ugye érted? Reggie.
Hogy vagy, Reg?
Nem panaszkodom, hiszen ki hallgatná meg?
- Na, mi a probléma? - Ülj le, Reg. Ülj le, kérlek.
Jól van.
Azt kérdezted, miért nincs annyi profit
- a bogyókból. - Igen. Folytasd.
- Jack szeretné elmagyarázni a dolgot. - Gyerünk.
Mondd el neki, amit nekem mondtál.
Nos, Reg...
Igen?
Az van, hogy átlagos körülmények között, a forgalom...
Kinyögöd még ma a mondatot? Lenne más dolgom is.
Mondd el, gyerünk, bökd már ki.
- Elvettem egy kicsit a profitból. - Jól van, értem.
- Okosban adtam el pár bogyót. - Ez nagyon meglepő...
Otthon eléggé megszorultunk, és csak örömöt akartam szerezni.
- Örömöt akart szerezni. - Tényleg ezért hívtál ide?
Ez most komoly?
- Ez fontos üzleti ügy. - Tényleg fontos? Igen?
- Igen, erről tudnod kell. - Jól van, hát, akkor oldjuk meg.
Holnap úja bejössz dolgozni, és visszafizeted, amivel lógsz nekem.
- Világos? - Ezt akartam mondani. - Jó, akkor ennyi?
Mindenki boldog? Mehetek végre a dolgomra?
Köszönöm. Köszönöm, Albie, kedves vagy.
- Köszönjük a türelmedet. - Nincs mit.
Kösz, hogy bejöttél.
Meggyújtom.
Jó?
Utolsó szemét tolvaj vagy.
- Megértetted? - Hozz zsebkendőt. - Ugye érted?
Legközelebb kinyírlak, te seggfej.
Vigyétek innen, dobjátok ki.
- Baszd meg! - Mi a faszt mondtál?
- Ne káromkodj a báromban. - Reg. - Azonnal dobjátok ki.
Te itt ne káromkodj. Faszfej.
- Figyelj, lenne még valami. - Nem, nincs semmi más.
Egy hölgy vár rám, vissza kell mennem.
- Jó, de... - Nézd csak meg!
- Látod, ugye? - Látom. - Vele vagyok.
- Szóval mostantól nem zavar senki. - Ez fontos üzleti ügy.
Nem lehet. Ez az én üzletem. Ha fontos lenne, tudnám.
Jó éjt, Albie.
Szia. Lemaradtam valamiről?
- Nem, csak rólam. - Azt nagyon bánom.
- Tényleg? - Hát persze.
- Köszönjük. - Köszönjük.
Nos... A bátyád azt mondta, hogy iskolába jársz.
És majd titkárnő leszel.
- Jól mondom? - Igen, ki kell jutnom az East Endről.
Mi a baj az East Enddel?
Hát, nem az minden álmom, hogy a hentessel alkudozgassak.
De még nem tudom, mit akarok.
Az East End nem olyan rossz.
Bármi lehet a Föld középpontja.
- Még ez is? - Még ez is.
- A munkásnegyed? - Igen, még az is.
Szeretsz gengszter lenni?
Én nem gengszter vagyok.
Bártulajdonos.
Szeretem a pénzt, és az elismerést, ami ebből ered.
De nem vagyok gengszter.
Bokszolhattam volna, de tudod,
ismerem magam. Biztos, hogy bucira vertek volna,
szóval azt se tudnám, milyen nap van.
Így legalább tudom, ki vagyok. Érted?
És jó érzés, hogy sikerült elérnem valamit.
Nem tartozom senkinek.
Reméljük, mindenki így gondolja.
Biztos vagyok benne.
Harcolunk a tengerpartokon,
harcolunk a kikötőkben,
a mezőkön és a városok utcáin,
harcolunk a dombok között és a hegyekben.
Nem adjuk meg magunkat.
Hé, Ronnie!
Gyere már ki, látogatód jött.
Óvatosan, nedves a talaj.
Megvagy?
- Biztos te vagy Frances. - Helló.
Helló, Frances.
Helló. Üdv a családban. Vagy ilyet még korai mondani?
- Volna számomra egy söröd? - Persze, szolgáld ki magad.
Jól van. Nem gond, ha iszom?
Ismerkedjetek.
Kérsz teát? Most tettem fel a vizet.
Ülj csak le. Gyerünk. Ülj oda, ahova akarsz.
Még melegednie kell. Nos...
Mit gondolsz?
Szerinted hasonlítunk? Reggie és én.
- Igen, persze. - Lódítasz.
Reggie jóképű, én meg úgy nézek ki, mint egy gorilla segge.
- Nem. Ezt nem mondanám. - Ne aggódj, megszoktam.
Ne fésülködj már. Vidd ki a cuccomat.
Tedd magad hasznossá!
Jó, menj csak.
Homoszexuális vagyok, Frances.
De persze az ágyban én vagyok a férfi.
Érted? Sohasem a nő. Van különbség.
Nem vagyok buzi.
De úgy vélem, nem szabad elrejtened azt, aki vagy.
Nem szabad, mert attól igencsak szomorú,
igencsak szomorú, és boldogtalan leszel.
Teljesen egyetértek.
A fivérem és én uraljuk majd egész Londont.
A Kray-fivérek fő riválisai a dél-londoni Richardsonék voltak.
Úgy hívták őket: Kínzóbanda.
Az esküdtszéket érdekelné:
kinek a megbízásából dolgoztál a folyó ezen oldalán.
- Ne már, Charlie! Kérlek, könyörgök! - Nem, nem, nem.
Te most bíróságon vagy. Szóval nem jó a megszólítás.
- Mi? - Mi?
- Bíró úr! - Baszd meg! - Bíró urat mondasz.
A „Bíró úr”-ral felkelted a bíróság figyelmét,
és megnyitsz egy kommunikációs csatornát, érted?
Jó, próbáljuk újra.
Az esküdtszéket érdekelné,
kinek a megbízásából dolgoztál a folyó ezen oldalán.
- Kérlek, Charlie, könyörgök! - Csendet!
- Nem tudom, mi ez az egész! - Csendet a teremben!
Faszom!
Te most indián államban vagy.
Így nevezik az East End-iek Dél-Londont, ugye?
„Indián állam.”
Mondd, hogy mertél bejönni az én rezervátumomba az engedélyem nélkül,
hogy megtöltsd a kulacsodat az én itatómból?
De neked nincs is saját kulacsod.
- Ki a főnököd? - Nem tudom, miről beszélsz.
- Mondd, mondd ki a nevét! - Francba.
Rázd meg.
Tiltakozom. Az ügyfelem becsületes állampolgár.
- Elutasítom, ez unalmas kifogás. - Jó, akkor menjen.
- Tetvek! - Mondd csak!
Mondd ki, hogy a Krayeknek dolgozol!
Ne, ne! Ne befolyásolja a tanút!
CITROMOS SÖRBET
Baszódj meg!
Nagy Sándor baja az volt, hogy nem volt görög.
- Nem? - Nem, macedón volt.
De szerette őket. Arisztotelészéket.
És persze odáig volt a kis hellén lotyóktól.
Krisztosz, hozz még nekünk ebből a rémes löttyből.
- Charlie, muszáj csinálnunk valamit. - Kurvára igazad van.
Krisztosz! Hol van már az a bor?
Richardsonék elküldték George Cornellt a béketárgyalásra.
Csak annyit mondtak, hogy jobb lenne a békesség.
- Szerintem Frank nyer. - Mi a fasz?
- Mi az, talán eltévedtél? - Tárgyalni jöttünk.
Vések egy térképet az arcodba, jó?
Ne, ne. Hagyd, engedd be, ő csak kis hal.
Charlie szeretne beszélni veletek.
Pig & Whistle. Semleges hely. Csak ő, ti ketten, és Eddie.
Igen? És honnan tudjuk, hogy nem bántotok?
Hát, létezik olyasmi, hogy bizalom. Érted?
Bizalom? Mindig azt mondod, milyen fontos a bizalom.
Mégis mindig hátra nézegetsz.
Aztán meglátsz egy férfit a farkával a kezében,
arra készül, hogy beledugja a seggedbe.
Te biztos nem bánnád.
Dagadt buzi.
Hé, ne. Ne, ne, ne.
Fiúk, vigyétek ki. Tűnj el innen. Egy óra,
- és ott leszünk. - Húzzatok innen. - Takarodj, George.
- Ott az ajtó, tűnés. - Pápá. - Az undorító séróddal együtt.
Kifelé, te pöcs.
Ezt a seggdugaszt.
Charlie, kaphatnék még egy tojást? Ezt már megettem.
- Nem jó ötlet, Reggie. - Nem lesz gond.
Ismerem őket. A pubot is.
Nem lesz gond.
Haver, takarítsd már ki a vécét. Undorító.
Fizetek egy lányt, hogy megcsinálja. Az ő dolga.
Mit iszol?
Mindegy. Most jöttek meg.
- Helló, kaphatnánk két Guinesst? - Egy pillanat.
Csak kicserélem a hordót.
Reg. Ron.
Richardsonék nem értek rá, szóval mi gondoskodunk rólatok.
Nem szükséges, a csapos most ment le egy új hordóért. Kösz.
Nem gond, ha csapolok magamnak, ugye?
- Az meg mi? - Mit gondolsz, buzikám?
- Egy frankó fegyver. - Dehogyis. Ez egy kibaszott sodrófa.
Mi vagy te? Házitündér?
Mire készülsz? Tortát sütsz nekem?
És énekelsz, miközben elfújom a gyertyákat?
Én egy kibaszott leszámolásra jöttem ide.
Rendes leszámolásra, rendes férfiakkal.
Mint Custer tábornok és Geronimo. Tudod, kik ők? Nem.
Mert túl sok időt basztál el a tündértorta-sütögetéssel, igaz?
Reg, ezek itt mind puhapöcsök. Csak röhögni lehet rajtuk.
El az utamból. Na, félre. Húzzatok innen.
Gengszternek hívjátok magatokat?
A leszámolás az egy kibaszott leszámolás!
Mint egy westernben.
Faszfejek! Ez kurvára kínos.
Időpocsékolás! Csak elbasztam az időmet!
Elszelelt a testvérkéd?
Dehogy, csak nagyot csalódott bennetek. Ennyi.
Ezt nézd. Tele van vassal.
Kell neki egy kis idő, míg leül.
Charlie Richardson azt mondta, a szart is verjük ki belőletek.
Tényleg ezt mondta? Ez kedves. Jó. Figyelj.
Ha legközelebb látod, akkor majd add át, hogy azt mondtam:
Kapja be Charlie. Érted? Ahogy az öccse is. Jó?
És az a hájas Georgie Cornell is, aki velük lóg.
És persze te is. Jó?
Sőt, az egész tetves bandátok. Rendben?
Bírnád?
- Nem gond, ha ellenállok? - Mit gondolsz, sikerül?
Tudod, Mike, nekem ez a büszkeségről szól.
De nem lesz tisztességes harc.
Elhoztam ezeket. Látod?
Mielőtt elkezdjük, van egy viccem. Tetszeni fog.
Egy paranoid skizofrén besétál egy bárba...
Faszkalapok.
Baszd meg!
Esélyük sem volt az én gyönyörű Reggie-m ellen.
- Úgy tűnt, bandaháború lesz. - Jézusom, Ron.
A világbajnokság döntőjének napján az angol rendőrség is közbeszólt.
Ball jó nagyot futott.
Gól!
Ez szép volt, pöcsfejek!
Rendőrség! Mindenki maradjon a helyén!
Ne már, fiúk. Ne pont most! Hogyhogy nem volt bent?
Várj, várj, várj!
De megadták!
Ez az, megadták! Megadták!
Charlie Richardsont 25 év börtönre ítélték
csalásért, zsarolásért és testi sértésért.
London szabad prédává vált. És a Krayek kihasználták ezt.
Örülök, hogy eljött, Mr. De Faye.
Mr. Payne.
Higgadt ember vagyok, de az üzenete...
felcsigázott.
Üljön le.
Az urak a Kray ikrek.
Ronald és Reginald.
Igen, már hallottam róluk.
- Hasznos barátai lesznek. - Miért hívott, Mr. Payne?
Egy knightsbridge-i kaszinóról van szó, a neve Esmeralda’s Barn.
- Nem ismerős. - Tényleg?
Akkor biztos meg fogja lepni, hogy 24 ezer fontot hozott magának
csak az utóbbi 3 hónapban.
A barátaimmal szeretnénk ezt megvenni magától.
A szerződés csak az aláírására vár.
London uralmához intelligencia és megfélemlítés kellett.
De nem eladó.
Akkor majd újra próbálkozunk kevésbé finom módszerrel.
Ehhez az kellett, hogy egyértelművé tegyék,
hogy nem csak kényszerből folyamodnának erőszakhoz,
- Igen. - hanem akár élvezetből is.
Leslie Payne intézte nekik a pénzügyeket.
Reggie hasznosnak találta őt, Ron azonban nem bízott benne,
úgy érezte, hogy a húzásai nem voltak méltók egy gengszterhez.
- Gondoljon Las Vegasra. - Jól van...
A maffia irányítja az egészet. Majd London is ilyen lesz.
Havanna kiesett, ezért idejön a maffia.
Meyer Lansky már el is kezdett kérdezősködni.
- Meyer Lansky? - Igen.
Mármint az a Meyer Lansky?
Meyer Lansky.
- Az amerikaiak izmozni akarnak? - Ők nem így dolgoznak.
Nem akarnak háborút, Ron. Ők üzletemberek.
- Én viszont háborút akarok. - Nézze.
Azt szeretnék tudni, hogy ki lesz London új vezető családja.
Mert úgy fogják gyarmatosítani Londont,
hogy azt a családot támogatják a rendszerük kiépítéséhez.
Szóval meg kell győzni őket, hogy a Krayek a legjobbak a városban.
Igen, ez nagyon érdekes.
Miénk lehetne a fél világ.
- Payne. - Mi az?
Azt mondta az előbb, hogy a „miénk”, igaz?
Azt mondta, hogy a „miénk”, és ez már nem az első eset.
Tényleg?
Kérdeznék valamit. Kray a vezetékneve?
Nézze, Ron, maguké lesz majd a nagyvad, én beérem a maradékkal.
Igen, gondolom.
Gondolom.
Reggie, szerintem ez nagyon rossz ötlet.
Nagyon rossz ötlet.
Én azt mondom, találkozzunk ezekkel a maffiózókkal a londoni reptéren.
Felvesszük őket, feldaraboljuk,
és táskákban visszautaztatjuk a hulláikat.
Ezt csináljuk.
Örülök, hogy sikerült találkoznunk.
Mr. Lanskyt komolyan érdekli a Colony Sporting Club.
Már el is küldte oda a kaszinós embereit.
Nos, Mr. Lansky talán tudni szeretné, hogy nekünk már van saját kaszinónk.
Tényleg? Egy saját kaszinó?
Egész Las Vegas a miénk.
De az Atlanti-óceán az utunkban van.
Mr. Lansky nem tudná biztosítani ilyen távolból a kaszinó védelmét.
A rivális bandáktól és a zsaruktól. Önöktől kér segítséget.
Egy napon London lesz Európa Las Vegasa.
Kéne egy frontember és egy izomember a céghez.
Hát, tudunk védelmet biztosítani, szóval ez nem lenne gond.
De nem akarunk maguknak dolgozni.
- Jobb lenne, ha együtt dolgozhatnánk. - Reggie azt próbálja elmondani...
Azt hiszem, tudom, mit akar mondani. Hisz kimondta.
- Az udvarukban vagyunk. - Igen.
Mr. Lansky teljesen nyitott a tárgyalásra.
Ezt a jószándéka jeléül küldi.
Ízelítőnek. A költségekre. Nyissa csak ki.
Nos, a másikban olyasmi van, ami az én üzletemhez tartozik.
Kérem.
Kötvények. Ingyen pénz.
100 lepedő átruházható jegyekben.
Egy montreali bankból lopták el.
Otthon veszélyes lenne eladni.
100 lepedő.
El tudnák passzolni?
Igen, el tudjuk.
Tényleg? Jó.
A beszerző kap 20%-ot.
A többit elosztjuk: 60-40. Ha ez összejön, Reggie,
akkor még 2 millió dollárt tudok hozni ebből.
Ez elég ahhoz, hogy nekünk dolgozzanak?
50-50 legyen.
Kedvelem magát.
Legyen 50-50, rendben.
- Örülök az üzletnek. - Igen. - Ez nagy lépés.
Nézze, jöjjön el Philadelphiába.
Tetszeni fog. Bármilyen nőt keres, ott megtalálja.
Egy szép olasz lányt, akivel kicsit játszadozhat?
A fiúkat kedvelem.
Bocsánat, nem értettem.
Azt mondtam, a fiúkat kedvelem.
Az olaszokat. Leginkább.
Meg a görögöket is. Nem vagyok előítéletes.
Nem, mert egyszer voltam már négerrel is.
És egy tahiti fiúval, akit szétdolgoztam.
Nagyon fájt neki.
Maga nagyon tökös, hogy ezt bevallotta.
Hát, meg kell hagyni, acélból vannak a golyói.
Erre azt mondom: bravó. Salute! Gyerünk. Salute.
- Jól mondom? - Csirió.
Az acélgolyókra. Salute.
- Csirió. - Csirió.
- Csirió. - Salute. - Ez igen.
Csirió.
Te ezt nem érted! Nem olyan, amilyennek hiszed.
Reggie nagyon kedves fiú, és képzeld, imádok vele lenni!
Mert a te életed unalmas, az enyém is az legyen?!
Csak azért unalmas az életem, mert mindent feladtam miattad!
Frankie, elállt a lélegzetem.
Újraindítsam?
Jó vicc volt. Na, ülj be a kocsiba.
Gyerünk, hadd halljam.
Az Esmeralda’s Barn ontotta magából a pénzt.
Kétezer font hetente, tiszta profit.
Csak az volt a dolgunk, hogy élvezzük.
A kaszinó nagyon sokat jelentett Reggie-nek.
Sikerült végre átlépnie az öreg East Endből
az elit vadászterületére, a West Endbe.
Ő maga is hírességgé vált.
Amíg a hírnevük nem bánta,
a krém nagyon szívesen vegyült el gengszterekkel.
Sok közös volt bennük és a bűnözőkben.
Önzők voltak, hamar elunták magukat,
és rendes munka nélkül is elkölthetetlenül sok pénzük volt.
És persze magasról tettek a burzsoá szabályokra és az erkölcsre.
Így ha ők rulettasztalhoz ültek, elsöprő volt a siker.
Csak Ron lógott ki a sorból.
Nem romlott az állapota. De nem is javult.
Őt nem vonzotta a kaszinó,
ő Reggie társaságára vágyott és a kemény gengszteréletre.
Egyből, ahogy hátat fordítasz neki,
az élet nagyon gonosz vicceket űz veled.
Külön kellett töltenünk a karácsonyt.
Volt Reggie-nek egy korábbi ügye.
Kérték, hogy engedjék el az utolsó fél évet, de nem sikerült.
Reggel bement a rendőrségre.
Ekkor kezdődött az igazi életem.
Jól van.
Majd jövök.
- Szia, Reg. - Várunk vissza.
Frank.
Vigyázz a húgodra, míg bent vagyok.
- Vigyázok. - Biztos? - Igen.
Helyes.
Mozgás, Kray.
Álljon a vonalra.
Maga itt egy senki.
Verjétek szét!
- Hagyjátok békén! - Csináld ki, Reggie!
- Kuss legyen, mindenkinek! - Mutasd meg nekik, Reg!
- Gyerünk, Reg! - Ne hagyd, hogy ezt tegyék!
Most már nem keménykedsz, mi?
Adj vissza mindent ezeknek a tetveknek!
Gyerünk.
Te itt senki vagy.
- Egy senki! - Ne bántson, uram! Kérem.
„Kérem, kérem, kérem!” Ez már jobban tetszik, Reggie.
- „Kérem.” - Kérem!
Egy kis tisztelet. Nem árt, igaz?
Kérem.
Egy kis szardarab vagy.
- Adjon vizet. - Vizet kérsz?
Halljátok ezt? A kis tetű vízért könyörög.
Mondjátok, hogy tetszik most a híres-neves Reggie Kray?
- Kapd be! - Vízért könyörög nekem.
Nyuszi lett belőle.
Itt van, Reg.
Aztán ki ne öntsd. Csak mert kicsit reszketsz.
Itt van.
- Jó fiú. - Adjon vizet.
Itt van. Látjátok? Reggie Kray.
- Rohadt görény vagy! - Könyörög a vízért.
Ne!
Reggie! Reggie! Reggie!
- Helló, Frances. - Helló, Ron.
Beszéltem Reggie-vel. Üdvözöl téged.
Azt mondta, talán jobb, ha még nem mész be meglátogatni.
- Nem mondta, miért? - Nem említette.
Tudod, lehetséges, hogy valaki
szellemmé váljon úgy, hogy még meg sem halt.
Úgy gondolod?
Veled is ez történt, nem?
- Ne, ne, ne, kérem. - Mit ne?
Hallgasson meg! Ne, kérem, figyeljen rám.
Minden kaszinó a helyszínen köteles kifizetni a nyereményt.
Ezért ragaszkodunk, hogy az adósságokat is ott rendezzék.
Nagyon egyszerű.
Világos, ezt én is tudom. De ez a maga gondja.
Érti? Ez a maga gondja, nem az enyém.
Az én gondom az, hogy szükségem van ötvenezer fontra.
Megint ez az ötvenezer font, hogy Nigériába utazhasson.
Nem csak üdülni mennék Nigériába. Érti?
Egy céget akarok alapítani. Tudja?
Felépítek ott egy várost. Nigériában. A gyerekeknek.
- Enugu mellett. - Enugu.
- Igen, Enugu. - Igen, Enugu.
Mondtam, Enugu. Érti? Maga se tud ám mindent.
Tudta, hogy az „Enugu” az utópia szó afrikai megfelelője?
- Nem. - Nem, nem tudta.
Na és azt tudta, hogy az utópia görögül „sehol”-t jelent?
De ötvenezer fontból létrehozhatom valahol.
Építek egy várost, ahol majd rám mosolyognak,
- a gyerekek táncolnak... - Én is magára mosolygok,
hogyha megmondja, honnan szedjek ötvenezer fontot.
Megmondom, szívesen megmondom. Csak vegye ki a kaszinóból.
- A kaszinóból nem lehet kivenni! - Vegye ki a kaszinóból, maga barom.
Nagy a kísértés, de nem szabad változtatni a bevált módszeren!
Én nem kibaszott bankár vagyok!
Világos? Én nem kibaszott bankár vagyok!
- Igaz? - Csodálatos!
Így sokkal könnyebb átlátni! Ez az ember akar várost építeni?
Ne merészeljen így beszélni velem, maga rohadék!
Reggie nincs itt. Éppen a sitten ücsörög.
Én vagyok a főnök. Ron Kray!
- Szóval most takarodjon el a rühes bankba, - Persze.
és hozza el nekem az ötvenezer fontomat!
Elmegyek a bankba, és meglátom, mit tehetek.
Lehet, hogy most épp maga a főnök,
de elárulom: nem félek magától.
Hát azt kurva rosszul teszi, mert félnie kellene.
Ha a bátyám nem fogta volna pártját, már halott lenne.
Mi történt?
Mit csinálsz itt?
Nem mondta Ronnie, hogy ne gyere?
- Hiányoztál. - Nézd...
nem szeretném, ha így látnál engem. Ugye érted?
- Mi történt? - Hogy?
Az arcod...
- Egy másik rab tette? - Nem, nem.
Az egyik őr volt.
- Bejelentetted? - Nem.
De tudod mit? Ha kiszabadulok, elmegyek a miniszterelnökhöz,
mert szerintem ő biztos együttérző lesz.
Frankie, ez egy börtön, tudod? Ez már csak ilyen.
Pont, mint egy dzsungel. De ne aggódj,
mert tudok vigyázni magamra, és hamarosan kint leszek, rendben?
Nézd csak meg azt a nagy tuskót.
A sapkában.
Jó oka van annak, hogy bokszzsáknak hívjuk.
Rendben?
Nem ilyen életet akarok.
- Hogy várjalak, amíg rács mögött ülsz. - Tudom. Jól van.
Ilyen többé sosem lesz.
- Ezt nem tudhatod. - De, tudom.
Megígérem, hogy nem lesz többé ilyen.
Rendben?
- Van egy jó módszer. - Mi az?
Kiszállhatsz.
Ott a kaszinó, a klub. Próbáld kiélvezni.
- És hagyj minden mást. - Szerinted ez ennyire egyszerű?
Ez a váltás.
Az élet nem mindig olyan, amilyennek szeretnénk.
Néha másképp alakul. Ez ilyen, ez az élet.
Szeretlek.
Még soha életemben nem szerettem senkit.
Én is szeretlek.
És ez vajon megvéd?
Micsoda?
A szerelem.
Kedvelem. Van benne valami, nem igaz?
- Tudod, mi lehet az? - Mi?
- Talán a csípője. - Igen.
Úgy érzem, szívesen letrombitálnám.
Ennyire be vagy indulva?
Igen. Igen.
- Akkor menj. - Jól van. Megyek, és letrombitálom őt.
Ezt fogom tenni. Jó?
Te kis szégyentelen, pajkos tigris.
Ez az, Ron, trombitáld csak le.
Csendet!
Bassza meg.
Jó.
- Helló. Helló? - Igen, Ron. Helló.
Tudják, mikor fogok meghalni?
Na, mikor?
Az utolsó percben.
Jaj, ne add alá a lovat, a szentségit neki.
Nézzenek oda, puccos seggfejek.
Lehet, hogy nem vagyok túl jó ember.
De jó gengszter?
Igen, ezt a címet már kiérdemeltem.
Maguk hány címet érdemeltek ki?
Sznob rongyrázók.
Igen. A családi vagyon magukra csordogált.
Ez undorító.
Tényleg az. Igen.
Jó, varázsoljunk. Azt szeretik, mi?
Minden kölyök szereti.
Bizonyára tudják,
hogy három varázslatos „c” van a „carpaccio” szóban.
Igaz? De vajon hány „c” van
ebben a szóban: „cafka”?
Itt sok.
Kint vagy?
Hogyhogy kaviccsal dobálod az ablakot?
Nem, ez nem kavics, ez citromos sörbet.
Kapd el!
Szép volt.
- Miért nem csöngettél? - Az anyád miatt.
Tudod, eléggé féltem attól,
hogy véletlenül ő nyit ajtót, és akkor...
Biztos piszkálna, hogy hol voltam.
- A börtönben? - Igen. Talált.
Csodásan festesz.
Te nemkülönben.
Egy kicsit késő már, de hoztam karácsonyi ajándékot.
- Feldobjam? - Ne.
Vigyem fel neked? Én itt be nem megyek.
Jól van.
Te kis pimasz.
Óvatosan!
Ahhoz már késő. Jól van.
- A csokrod. - Köszönöm.
És...
Íme az ajándékod.
Utólag.
Na, nyisd ki.
Frances Shea, hozzám jössz?
Tisztes életünk lesz?
Esküszöm.
Igen, Reggie Kray, hozzád megyek.
Én ezt kapom?
Csodás.
Ez az!
Gyerünk, mutasd már a bukszád! Kíváncsiak vagyunk rá!
Figyeljenek. Csak azt mondom, hogy a bűnözés üzlet...
és egy üzletnek megfelelő arculat kell.
- Nekünk meg egy Joseph Goebbels jutott. - Az a kövér?
Olvasd le a szájáról, mit mond. Kíváncsi vagyok.
Nem is tudom, talán azt mondja, hogy „görbe” vagy „törpe”.
Ez nagyon furcsa.
Nem lesz boldog. Az biztos.
Remek, mi?
Nagyon jól néz ki, Ron.
És egy kicsit erősödött is.
Reggie nagyon-nagyon dühös lesz.
Itt meg mi történt?
Most péntek este van, vagy nem?
- Én utaltam rá. - De péntek este van, nem?
Azt nem mondta, hogy ennyire nagy a baj.
Ron az oka. Porig rombolta a helyet.
Anyagi csődbe vitte ezt az aranybányát, és még nincs vége:
biztos, hogy be kell zárni, ha megjön az adóbírság.
Mit mond neki? Mit mond neki?
Elmondta, hogy adóhátralékunk van. Az a kis rohadék.
Menjünk.
Ezt majd legközelebb megbeszéljük, jó?
De goromba volt.
Hé, most hová mész?
Ezt kurvára elcseszted!
Elcseszted!
Hová mész?
Nagyszerű, itt van az én csodás fivérem.
Igyunk a csodás fivéremre.
Végre hazatért, ahogy Agamemnón is visszatért Ithakára.
És a gyönyörű Francesra. Te meg merre jártál?
Már azt hittem, meghaltál.
Mi történt, mit csináltál?
Nem történt semmi. Te jöttél ide, és még csak nem is köszöntél.
Nem koccintottál velem, csak hazaindultál.
- Helló, Ron, örülök neked. Kapd be! - Miért kiabálsz velem?
Mert az egész világot dróton rángathattad,
- de nem sikerült, ezért elbasztad! - Figyelj, Reg, itt hagytál.
- Börtönben voltam. - Én próbáltam megtenni mindent.
Ron nyer majd vagy Reg?
Fogadjunk?
Reginald. A barátnője előtt nem akar besülni.
Itt volt a nagy lehetőség. Ez egyszerűen hihetetlen.
- Semmi baj, tényleg. Megoldom. - Igen, megoldja, köszöni szépen.
Ő már nagyfiú. Ez a megélhetésünk, tudod?
A gengszteréletről van szó, mert azok vagyunk.
- Szóval menj a francba! Gyerünk. - Ne. Ron...
Tudod, egy nap majd, Ron Kray, felemészt a szánalmas életed.
Te biztos tudsz erről mesélni. Mert hallottam ám rólad ezt-azt.
Az anyád így szabadul meg a problémás lányától?
- Mert nagyon problémás vagy. - Frances, ülj be a kocsiba.
Többé ne merészelj vele így beszélni.
Így van, Frances, a vér a legerősebb kötelék.
Mi magzatkorunk óta együtt vagyunk.
Ron, fogd be. Kérj bocsánatot Francestól.
- Gyerünk. - Jól van.
Jól van, jól van. Frances.
Sajnálom. Tényleg. Igen.
Tényleg nagyon sajnálom, hogy a klubunk most ennyire üres.
Olyan üres, mint te, amikor éppen nincs benned a fivérem farka.
Ron, te szégyent hozol a Kray névre.
Megütöttél.
Igen.
Ne!
Ne! Ne!
- Állj! Ron! - Nem! Nem!
Mondtam, baszd meg, hogy fejezd be!
Te rohadt görény!
Tedd azt le, tedd már le!
Ne, ezt ne!
A heréim! Te geci!
Kérem, menjen innen.
Ne harapj, baszd meg!
Elveszem.
Egy férfi zacskója szent dolog. Mi a franc?
Mit csinálsz, Ron? Ne. Ne, az egy üveg, Ron.
Mit csináltok? Elég legyen!
- Szétválasztom őket... - Dehogyis!
Gyerünk, ülj vissza a székedre!
Ne aggódj. Testvérek. Nyugodjatok meg, nem lesz gond.
Tedd azt le!
Én megmondtam!
Elég legyen. Fejezzétek már be!
Nem.
Elég volt, Reg.
Te nem értesz meg engem, Reg.
Francba.
Miért nem értesz meg?
Valószínűleg azért, mert most kurvára nem akarlak megérteni.
Csak azt akartam, tudod...
Semmi értelme, hogy elmagyarázzam neked,
mert reménytelen. Gyere, segíts fel,
- Na, segíts fel, mert fáj mindenem. - Jól van, Ron.
Mit csinálsz? Az istenért már, Ron!
Reggie, egy nagyon egyszerű dolgot szeretnék elmondani, érted? Figyelj.
Én egy nagyon-nagyon
törékeny ember vagyok.
- Érted? - Törékeny. Jól van.
- Nagyon törékeny. - Világos.
Jól van, gyerünk. Az istenit.
Most nem vagyok önmagam, igaz? Mármint ez nem én vagyok. Ugye?
Te sem vagy önmagad, nem vagy az.
- Úgy sajnálom. - Semmi baj.
Végeztél?
Ő elment?
- Igen, elment. - Nagyszerű lány.
Igen. Köszönöm, Ron. Kösz.
- Ott sétál. - Igen, látom.
Jó, itt állj meg.
- Ez a lány lesz az én végzetem. - Csak okosan.
Frankie. Frank. Elnézést.
- Beszélnem kell veled valamiről. - Nem zavar, ha elfelejtesz.
- Ne mondd ezt. - Így van. - Ne bolondozz.
Ez nem vicc, komolyan mondom.
Ugyan már. Kérlek, nem tudnánk újrakezdeni?
Tudod, az elejéről, és felejtsük el a rossz dolgokat. Jó?
- És foglalkozzunk a jókkal. - Na és Ron?
Mi van vele?
Ő nem kimondottan jó dolog.
Azért nem is annyira rossz. Tudod?
- Nagyon durva volt velem tegnap. - Igen, tényleg, de tudod,
azért volt ilyen, mert nem vette be a gyógyszereit.
És kibukott.
Nem mindig ilyen, nagyon jó szíve van.
Téged is szeret, de tényleg.
Hidd el, nagyon sajnálta, hogy eljöttél.
Kérdezte, hol vagy, mondtam, elmentél.
Erre ő: „Menj utána, Frances nagyszerű lány.”
És tényleg az vagy. Igaza van. Mondta, „nagyon sajnálom”.
Sajnálja, ahogy én is. Mind sajnáljuk. De tudod...
Előfordul az ilyesmi, a család már csak ilyen hülye.
Hisz veszekednek, hadakoznak,
de végül, tudod, kibékülnek, mert szeretik egymást.
Ez ilyen dolog.
És ne mondd, hogy felejtselek el, mert nem fog menni.
Az elmúlt fél évben csak rád gondoltam.
- Aztán kijöttem, és a klub teljesen... - Jól van, jól van.
Sajnálom.
Jól van.
Ezután kerültek be a Kray fivérek a 60-as évek titkos történelmébe.
Tudom, nagyon abszurdnak hangzik,
de az egész Ron nigériai utópia-építési álmából jött létre.
Egyesek Ronnie Kraynek születnek,
a többieknek meg el kell viselniük ezeket az alakokat.
Lord Boothby a Lordok Házának prominens személyisége volt.
- Ronnie. - Igen?
Nagyon sajnálom, de a válaszom nem.
Nigéria egyszerűen túl messze van,
és nem vágnék bele olyasmibe,amit nem tudok személyesen irányítani.
Nagyon sajnálom.
Elragadó a kísérője.
Jéggel és citromkarikával kéri?
Jéggel és citrommal, Teddy kedves.
Minél előbb jön, annál jobb.
Tudja, hol lehet igazán finom és friss citromot venni?
Nem, hol?
A nigériai Enuguban.
Ön jól informált, Teddy.
Nagyon jól informált.
Küldjük le.
Maga szereti, ha leküldik, Teddy?
Boothby nemet mondott, de barátság köttetett,
és a lord gyakori vendég lett Ron lakásában.
Ennek aztán súlyos következményei lettek.
Hívj fel valamikor.
Harry, egyedül vagy?
Nem kellene, sok hal van a tengerben.
Tom, ma nem az alsóházban vagy.
Ez az.
Nézz rám, te kis hímringyó.
Na?
Jó, most pedig rá nézz.
Most pedig rám nézz.
Tedd azt, amit mondok!
Szent ég! Ez Bob Boothby.
- Igen, miniszterelnök úr. - Egy orgián.
Ezt nehezen magyarázzák ki a toryk.
Így nézze.
- Ez Tom Driberg? - Így van, uram.
Nem tudunk hasznot húzni ebből, hogyha a mi pártunk is érintett.
A kínos rész még hátravan.
- Hol készültek a képek? - Cazenove Road, Hackney.
- Mi a fenét csináltak Hackney-ben? - Nos, ez a kínos rész.
Az orgia nem volt az? Van még ennél is kínosabb?
Van két gengszter, akit éppen megfigyelünk.
Krayék.
A fotók Ronald Kray lakásán készültek.
Az orgián túl a vád csalás, valamint zsarolás.
És lehet, hogy az amerikai maffia is érintett.
London söpredéke felért a csúcsra. Botrány közelgett.
10 hét múlva választás.
Mindkét párt pórul fog járni.
Mondja, mit tesz az ügy érdekében?
Nekem úgy tűnik, semmit.
- Ez olasz kocsi? - Nem tudom.
Vagy egy Daimler?
Nagyon szép, igaz?
Mit kérsz karácsonyra?
Nem tudom. Nem kell venned semmit.
- Nem kell ajándékot venned. - Ez butaság. Ne vegyek ajándékot?
- Rendben, lepj meg valamivel. - Kapsz egy zsák szenet.
Szenes zoknit veszek neked, kis mamlasz.
- Az nem kéne? - Hogy érted?
Karácsonyra.
Nekem?
Ez az én klubom lesz.
- Tényleg? - Igen.
A West Enden, jó környéken.
Ez lesz a kilépőjegyünk.
Havazik.
Igen.
Olvad.
Hogy mit akartam karácsonyra?
Az én Reggie-met, tisztes emberként.
De Ron is vissza akarta kapni őt.
Hiányzott a gengszterfivére.
De Reggie egy harmadik utat választott.
A tulaj Hew McCowan volt, egy baronet fia.
Noha általában nem nagyon hagyta magát megfélemlíteni,
beleegyezett, hogy eladja a klub felét.
Reggie tudta, hogy meglesz az egész.
Mocskos üzlet egy tiszta élethez.
Ron nagyon félt, hogy Reggie eltávolodik tőle.
Teddyvel akarta szabotálni az üzletet.
Kérem, uraim, beszéltem Reggie-vel.
Nem nézhetek magára, mert elvesznék a szemében.
- Üzletet kötöttünk. - Mi ez a húgy?
- Csodás a szája. - Szerződést írtunk.
Ő is elmondhatja maguknak.
- Szar. - Uram, kérem.
Kérem, a vendégeim...
Félre az útból. Ez az. Jól van.
Vannak vendégeim. Uraim, kérem! Reggie-vel beszéltem.
Mi nem Reggie-nek dolgozunk. Hanem Ronnie-nak.
Ron majdnem elérte, amit akart.
McCowan visszatáncolt, de felhívta a rendőrséget.
Reggie-t és Ronnie-t is megvádolták zsarolással.
Frankie, hidd el, tévesen hoztak be. Ártatlan vagyok.
- Teljesen ártatlan. - Ha így is van...
- Mi az? - Megint behoztak...
- Ígéretet tettél. - És be is tartom. Bassza meg, ártatlan vagyok!
Sajnálom, nem akartam káromkodni, tudod? Csak...
Szeretném, ha hozzám jönnél.
Kérlek.
Ha most kiengednek, akkor hozzád megyek.
- Ha bűnös vagy, akkor többé nem látsz. - Miért mondod ezt?
Frankie... Frankie. Ne...
Érdekes módon Lord Boothby mentette meg őket.
A kis kicsapongása nem maradt észrevétlen.
Megtaláltam a fotót.
Épp most továbbítjuk a megfelelő helyekre.
Jól van: „Enugu”.
- Enugu. - Enugu.
A Boothby lakásán készült fotó bekerült az újságba,
egy cikkel együtt, amely egy gengszter
és egy magas rangú politikus kicsapongásáról szólt.
A gond csak az, Arnold, hogy sajnálatunkra,
ez most tényleg igaz.
Engem nem érdekel az igazság.
De minél vadabb az igazság, annál nagyobb a botrány.
Közelgett a választás.
Ezért a miniszterelnök szólt a problémamegoldónak, Arnold Goodmannek.
Adja Cecil Kinget a Sunday Mirrortól.
Az ország nagyjai leleményesen elsimították az ügyet.
LORD BOOTHBY Bocsánatkérés
Amikor Krayék ügyvédje Boothbyt kívánta behívni tanúnak,
a fenyegetés egyértelmű volt.
A kormány vagy ejti az ügyet, vagy szembenéz a következményekkel.
Ez volt az, ami a londoni alvilág nagyjaivá tette a Kray-fivéreket.
Egy új értesülés igen rossz színben tünteti fel
a vád tanúját, Mr. McCowant.
Ejtem a vádat.
Aznap este a Kray-fivérek McCowan klubjában tartottak ünnepi partit.
Reggie még aznap délután megvette a helyet.
Kedvezményesen.
Köszönöm!
Maga mit keres itt?
Rájöttem, mi a különbség kettőnk között.
A különbség?
Jól van.
- Mire jutott? - Szegénynek születtem, mint maga.
Gyerekként bokszoltam, mint maga.
De belőlem mégse vált tolvaj.
Helyette rendőr vált magából, igaz?
Igen.
Olyan rendőrt, aki bíróság elé küldi a saját fajtáját. Igaz?
A kettőnk közti különbség az,
mármint, ami nem látszik, hogy én mindig magamnak dolgozom.
Maga meg...
Maga meg nekik.
- Uram, megmagyarázom. - Ez itt a Scotland Yard.
És ennek a nyomozásnak most véget vetünk.
De még bizonyítékokat kell gyűjtenünk.
A Kray fivérekkel kapcsolatos nyomozásának most vége!
- Nyugi, nyugi. - Feketében jött.
Igen, tudom. Valamit félreértett.
Azt hitte, hogy temetésre jön.
- Feketében jött ez a szemét ribanc. - Tudom. Ezen ne húzd fel magad.
Majd meglátod a lányát, ő fehér ruhában lesz.
Mit látsz benne?
Hát... magamat, és azt...
Azt, ami lehetnék.
Tudod?
- Ha nem félnék ennyire. - Hisz te nem félsz semmitől.
De.
Igaz, csak magamtól félek.
És tőled.
- Miért van kint? - Úgyis tudod, mit fog mondani.
Csak nyugodj meg, mély levegő.
- Miért vagy még itt kint? - Egész biztos vagy benne, hogy ezt akarod?
- Anya, ne kezdd megint, jó? - Semmi baj, Frank.
- Szeretem. - Igen?
Tudod te egyáltalán, hogy mi a szerelem?
Tudom, hogy nem megoldás semmire.
De ez a legfontosabb.
Ő megért engem, és én is őt.
És ki vagy te, hogy megállíts?
Az anyád vagyok.
Te meg az East End-i tündér. Tudod?
Köszönöm.
Ron, nézd csak meg.
Káprázatos lány.
Menj.
Kérünk téged, fogadd el imáinkat Francesért és Reginaldért,
akik most összekötik az életüket,
a gyülekezet és mindenható Urunk színe előtt.
- Ámen. - Ámen.
Énekeljen!
Görögországban voltunk nászúton.
A Parthenón már több mint 2400 éve ott áll.
Reggie ígérete csak két hétig tartott.
A Two Aces.
A New Mill.
A Gigi Klub. És ne feledjük a Ronnie Scottot.
Ez meg a kötvényekből jött össze, Hamburgban.
Forr a víz. Lehet teázni.
Először nyugaton laktunk, a Marble Archnál.
De hiányzott az East End.
Ezért aztán átköltöztünk Ron lakása alá.
Úgy volt, hogy ez ideiglenes megoldás lesz.
Buta döntés volt.
Makogj, te majom!
Ron partijaitól nem tudtam aludni,
Reggie pedig mindig csak hajnalban esett haza.
Mégiscsak élvezte a gengszteréletet.
Jack, hallottuk, hogy a minap elnéztél a Regencybe.
Puskát lóbálva.
Azok a rohadékok nem akartak beengedni.
- Azt mondták, részeg vagyok. - Az voltál.
- Hülyére ittad magad. - Puskát lóbáltál.
Nem.
Tudod, hogy mi vigyázunk arra a helyre. Igaz?
Többé ne rontsd ott a levegőt.
Feldobtam a vendégek estéjét.
Feldobta.
Tessék.
Nem csinálsz ilyet többé, ugye?
Nem fogok.
Jól van.
A francba.
Na, állj fel és tűnj el.
Ez nagyon kedves tőled.
- Aranyos lány. - Igen, az.
Nahát!
- Ez így jó? - Nem, nem.
Nem, Frances, ez így nem jó.
Ülj le Mr. Krayhez, és majd én megoldom.
Jól van.
Még egy tisztességes teát sem tud főzni.
Szegény Reggie, mi?
De igyekezett.
Ebben a ruhában olyan, mint egy papagáj, nem?
A lomgyűjtő nem vinné magával, ha meglátná a szemétben.
Szegény Reggie. Jól van, ezt kiöntöm.
Köszönés nélkül jöttem el.
Szomorú győzelem volt.
Sosem voltam elég jó az ő Reggie-jüknek.
Vagy Nipper Reggie-jének.
Nipper nem nyughatott, ha nem látta őt naponta legalább egyszer.
Néha nekem is ennyivel kellett beérnem.
Bárhová is mész, ne állj meg, míg el nem éred a tengert.
Szükségünk volt valamire.
Ronhoz hasonlóan már nekem is gyógyszert kellett szednem.
Néha segített az altató, volt, amikor csak más bogyók.
Olyanok voltak, mint az igaz barátok,
akik nem ítélkeztek felettem.
„Anyuci kis segítői.” Nagyon találó név.
- Ne olyan gyorsan. - Egyáltalán nem megyünk gyorsan.
A füvön vagyunk.
Jól van. Még pár lépés.
- Jól van. - Még kettő. - Rendben. - Jól van.
- Kész vagy? - Igen. - Teljesen? - Igen.
Úristen!
- Tetszik? - Igen, milyen típusú? Hogy nevezik? - Ez egy Triumph.
- Spitfire, Triumph Spitfire. - Beülhetek? - Persze, a tied.
Boldog szülinapot. Tessék.
- Boldog szülinapot, Frances. - Köszönöm.
Megtanítasz vezetni?
- Persze. - Most?
Ma nem jó.
Miért?
Mert sajnos ma nem érek rá.
De holnap már igen.
- Jó. - Sajnálom.
Talán azért, mert londoni vagyok...
...nagyon szeretem Londont...
Kray.
- Kray. - Kray.
Van egy állandó veszélyérzet, ami ebből a családnévből árad.
Elég hallani ezt a nevet.
Hogy érted, hogy elég hallani?
Olyanok vagytok, mint a Ford. Nem igaz?
Vagy a Shell. Vagy a Woolworth.
Woolworth. Igen, ez nagyon érdekes.
Én csak azt mondom, a „Kray” már egy márka,
és egy megalapozott márkához kevesebb karbantartás kell, kevesebb erőszak.
Az emberek tudják, mit kell tenniük.
A klubok védelmet kérnek mielőtt felajánlanánk.
Igen, ami azt illeti, ez igaz. Igen.
Igen, azt hiszem, egyre kevesebb a megoldandó gond.
Igen, pontosan.
Igaz.
Bár azért néha szeretem, ha meg kell oldani pár problémát.
Megrángatni valakinek a tökét, mi? Jó az, nem?
Szerintem ennél több van benned, Ron.
És így nem kerültök börtönbe. Egyikőnk sem lesz fiatalabb.
Ezt magatok mögött kell hagyni.
Gondolnod kell a jövődre, magadra és az elbűvölő nejedre.
Nem! Ez baromság! Ez figyelmeztetés volt!
Ez egy vállalkozás, aminek én vagyok a vezetője.
Kicsinállak, ha ilyen hülyeségeket beszélsz, baszd meg!
Neked elmentek otthonról!
Nem kedvelem, és nem bízom benne. Túl sokat beszél, túl sokat kérdez.
- Úgy megölném! - Leslie Payne jelenti
a cégünk alapját, és te meg akarod ölni?
- Szeded a gyógyszereidet? - Szarok a gyógyszerekre! Leszarom!
Ez a kibaszott Payne egy rohadt seggfej!
- A tetves táskájával. - Teszek rá, inkább az érdekel, mi van itt!
Túl sokat tud a boltról.
Kettőnkről, Reggie. Túl sokat tud kettőnkről.
Szóval túl sokat tud? Albie, te is sokat tudsz rólunk, igaz?
Sok mindent, nem? Rólam, Ronról, a cégről, igaz?
A pénzekről, nem? Tudsz a lopott kötvényekről.
Arról, hogy lefizettük az esküdteket, hogy a javunkra döntsenek, igaz?
- Igen. - Tudja. Nagy meglepetés.
Jack! Te tudsz valamit csalásról? A világon bármit. Mondd csak.
Tudsz valamit arról, hogy kenünk meg rendőröket
minden hónap utolsó csütörtökén?
- Tudsz róla? - Hát persze.
Ez is meglepő! Miért nem öljük meg őt?
És utána Albie-t is? Nyírjunk ki mindenkit!
Vagy nyírj ki engem, én téged, és akkor vége lenne.
Ez egy zseniális ötlet. Tudod, mi vagy te, Ron?
Egy beteg fasz!
Bagoly mondja verébnek, hogy nagyfejű.
Míg ide nem jöttem, nem ittam gint.
Nemsokára együtt énekeljük majd a himnuszt.
Miről szeretett volna beszélni, Mr. Bruno?
Jól mennek a dolgok, mi nagyon elégedettek vagyunk.
Ez remek. Mi is elégedettek vagyunk.
Jól van.
Csirió.
Biztos feltűnt, hogy csak önt hívtam.
Tudja, ebben a szakmában...
nem jó híresnek lenni.
A névtelenség a célunk.
Mr. Lansky küldött.
Nagy lehetőséget lát önben.
És rengeteg korlátot a fivérében.
Tudja, talán, talán...
megismerkedhetnének, nem? Átjöhetne egy kicsit csevegni.
Csevegni?
Mindig megnevettetnek.
- Hallott Galloékról? Brooklynból. - Nem.
Ott is volt egy ilyen eszelős fickó.
Csak ott Joey volt Ron. És ezek sohasem érnek jó véget.
Pontosan mit kér tőlem, Mr. Bruno?
Azt, hogy csináljon valamit Ronnal.
Azt nem tehetem.
Ő a fivérem.
Jól van.
- Nem tehetek semmit. - Még nem fejeztem be.
- De Mr. Kray védi ezt a raktárat. - Ha még egyszer kiejted a nevét,
azt megbánod, világos?
- Megegyeztünk Mr. Krayjel. - Nem kérdeztem, kivel egyeztél meg.
Csak azt, hogy megértettél-e engem.
Richardsonék börtönbe kerültek. De George Cornell addig is...
próbálta intézni az ügyeiket az ő nevükben.
Megmondtam, hogy ez lesz!
Ron válasza bebetonozta őt a gengszterlegendák közé.
- Ez meg mi? Angol reggeli tea? - Az arcodra van írva, hogy imádod.
- Csodás doboz, nem? Gyönyörű. - Ez nem angol reggeli tea. Ez nem az.
Ebben itt szerintem feromon van.
Ez pézsma. Igen, tényleg, nagyon kellemes.
- Tetszik ez az illat. - Örülök neki. - Igen, ez mennyei.
Anya biztos nagyon fog neki örülni.
Abból a raktárból loptad el ezeket, ugye?
- Igen. - Ne mondj semmit. Nincs semmi baj.
- Üdvözlöm Mrs. Krayt. - Átadom.
- És a másik ügy. - Igen. Milyen ügy?
- Ez? - Igen.
Jól van.
Sajnálom, nem szoktam visszatérítéseket fizetni.
Megoldod egyedül?
Fizettem a védelemért.
- Ezt hogy érted? - Sehogy...
Az előbb mondtad. Az előbb mondtad.
Idejössz nekem a törött orroddal, érted?
A teáddal. A kibaszott egzotikus teáddal.
Érted? És ezt mondod.
Azt, hogy nem értek a munkámhoz.
- Nem így értettem. - Dehogynem.
- Nem, én... - Figyelj rám.
Segítek neked... a problémádban.
- Jól van? - Jó.
Elmész Teddyvel, jó?
És hozol nekem kétezer fontot, érted?
És cserébe megígérem, hogy megölöm neked George Cornellt.
Rendben?
- De én nem... - Rendben?
Nem mondtam, hogy öld meg, Ron.
Dehogynem.
Hisz így értetted. Kiolvastam a szemedből.
A szemedből. Minden ott van a szemedben!
- Vagy engem fenyegetsz? - Nem.
Mert halál van a szemedben. Engem fenyegetsz?
- Engem fenyeget? - Még az is lehet.
- Fizetek. - Hogy mi? - Fizetek. - Tényleg?
- Igen. - Remek. Akkor meg is egyeztünk.
- Ennyi. - Jó. - Ennyi. Vége.
Kísérd el őt.
Köszönöm. Kedves ajándék.
- Köszönöm. - Már a tea.
Ez remek üzlet.
Hogy festek?
Halálosan.
Ne menjek be veled, Ron?
Biztos?
Itt maradtok.
Itt maradtok a kocsiban.
Tudsz valamit, amit én nem?
Nézd csak, kit fújt be a szél.
Jesszus!
Mi az, most már nem röhögcsélsz?
A kurva életbe.
Főnök, a francba...
Le a pult alá!
Egy mukkot se halljak! Mi a faszomat bámulsz?
Nem láttál semmit!
Ez Ronnie Kray volt, ugye?
A fenébe.
Reggie.
Megvesztél?
A lövöldözés. Cornell.
- Ettől hangos a rádió. - Reggie.
Szia, anya.
- Tessék. - Köszönöm.
A mindenit!
Mennyire csinosak vagytok!
- Hozok nektek is teát. - Kösz, anya.
- Albie? - Én nem kérek, köszönöm.
Tényleg jól festesz.
- Hány ember volt ott? - Gyenge este volt.
- Hét. - Hét?
Albert Woods volt ott Cornellel, meg még öt vendég, nem tudom, kik.
Meg a pultos, a szőke, tudod, azokkal a hatalmas szemekkel.
A kurva életbe. És idejöttél? Képes voltál idejönni anyához?
Ne rugózz már rajta. Megtörtént, nem?
Mit tudnánk tenni?
- „Tudnánk”? - Igen.
- Hol a pisztoly? - Itt van.
Parancsolj. Nos...
- Segítek. - Kérsz süteményt?
Igen, elfogadom, köszönöm. Kösz, anya.
- Tényleg nagyon jó. - Köszönöm.
Gondolom, ebben a ruhában csináltad.
- Igen. Igen. - Hol a zakód?
El kell égetned. A pisztolyt meg most rögtön bedobjuk a folyóba.
Menj, indulj.
Hihetetlen vagy.
Albie?
Ki kell derítenünk, hogy kik voltak a pubban.
Találd meg őket, és vonasd vissza, amit a rendőröknek mondtak.
Vidd Nagy Patet és Bendert, menjetek oda.
- Ismerem a csapost? - Igen.
Jó, hozd el őt hozzám, majd én beszélek vele.
- Jól van. - Gyerünk, indulj.
Hová tűnt mindenki?
Anya, késő van, késő. Ideje lefeküdni.
Hazaviszlek, Ron. Gyere.
Nem kell, otthon vagyok.
Megágyaztam neki, mert nincs túl jól.
Tudod...
Lázasnak tűnik.
Ma itt fog aludni.
Teddy. Te is vele maradsz?
Az nagyon jó lenne. Kösz szépen.
Bármit is tett,
ő a fivéred.
Igen.
Nos...
Itt a Stemetiled.
Be kell venned.
Jól van, nekem most mennem kell.
Mert még dolgoznom kell.
Takarítanom.
- Szóval, búcsúzom. - Szia.
Teddy, megtennél nekem valamit? Kérlek...
ha éjjel leveszed a nadrágját és az ingjét, égesd el.
Jó? Aztán szólj nekem.
- Jó. - Helyes.
- Jó éjt. - Jó éjt.
Jó éjt, Reg.
Jó fiú, igaz?
A rendőrség nem hunyhatott szemet egy nyilvános gyilkosság felett.
Nipper visszakapta az ügyet.
Uraim, kis figyelmet kérnék.
Mint tudják, igen magas szintű nyomozást folytatunk
egy nagy horderejű korrupciós vád ügyében.
Más szóval le fogunk menni a csatornába a fivérekért.
Ha valakinek ellenvetése van, az most közölje.
Látod azt a lámpaoszlopot?
Az egy biztonsági pont volt a háború idején.
Ha elértél odáig, tudtad, hogy baj esetén eljutsz az óvóhelyre
még a bombák becsapódása előtt.
Egy este Ron és én épp ott nézelődtünk.
és végignéztük, ahogy szétbombázzák a Stanton-házat.
- Csoda, hogy túléltétek. - Igen, főleg az, hogy Ron is.
Amikor baj volt, mindig őt kellett menteni, tudod?
Hát, most is elég gyakran keveredik bajba.
Hallottam az utcán, Reggie.
A sógorom, de nem is mondtad.
Igen, tudod, nem akartam, hogy aggódj.
Én nem miatta aggódom. És most mit fogsz tenni?
- Nem hagyhatom, hogy leültessék. - Miért? - „Miért?”
- Miért? Azért, mert a fivérem. - De a börtönben is az lenne.
Nem.
Nem, ő ide tartozik, hozzánk.
Hozzád, hozzám, a családjához, ez az otthona, tudod?
Már kiskorunk óta vigyázok rá, és ez már csak így megy.
De a börtönben is vigyázhatnál rá.
És ő nem tartozik ide. Te is tudod.
Jól van.
Jó, te ezt nem igazán érted, mert...
- Dehogynem. - Nem, nem érted, Frances.
Egyszer azt mondtad, nem tartozol senkinek. Neki se tartozol.
Nekem nagyon fontos a fivérem iránti hűségem.
És az irántam való hűség? Az nem számít?
Mondd, mi a csuda van a szemeddel? Beszedtél valamit?
Valami gyógyszert?
Erről van szó? Hadd nézzem meg.
- Ne már! - Nézzenek oda.
Jézus, Mária, mennyit szedsz te ebből?
Ezért zagyválsz annyit. Mert zabálod ezeket a bogyókat.
- És ki tett ilyenné? - Bogyófüggővé?
Lássuk, jól értem-e. Azt mondod, akkor lehetünk boldogok,
ha mi ketten magunkra maradunk.
Remek. Frances, isteni ötlet.
- Beszélj a csapossal. - Igen?
Mondd, hogy amikor felsorakoztatják
a gyanúsítottakat, mutasson Ronra.
Mondja, hogy ő tette. Rendben?
- Most hová mész? - Haza!
- Mi lesz anyámmal? - Bekaphatja!
- Csak nyugodtan. - Nem.
Nincs köztük az elkövető.
- Egész biztos? - Igen. Teljesen.
Megtennék, hogy hazavisznek?
Hölgyem.
De tényleg.
Éreztem valami szagot, de nem tudtam, mi az.
Furcsán néztek az emberek, és rájöttem, hogy a bíró az.
Úgy bűzlött, hogy az őrület.
- Tévedek, vagy tévedek? Mit gondoltok? - Nem, nem.
Bebizonyosodott, hogy ha ujjat húzol egy Krayjel,
nagyon megütheted a bokádat. Szép volt, Ron. Szép volt.
- Jól elintézted. - Mea culpa.
Üdv itthon.
- Meg kellett tenni. - Nem ülsz le? - Nem.
- Ülj le, anya. - Rózsaszín nápolyit neki!
Valakinek meg kell ennie.
Mit mondtál neki?
Csak azt, hogy talán gondolnia kellene a gyerekeire.
Úgy megszabadulnék tőled!
Sok sikert hozzá, Frances. Sok sikert hozzá, baszd meg.
Jól rázendített.
Mi a francot csinál?
Tudod, néha meglep, hogy egyesek
életben bírnak maradni. Majd beszélünk.
- Jól vagy? - Igen, menj.
Jól vagy? Látom, nagyon erőlködsz.
- Segíts! - Miben?
- Mert mit csinálsz? - Segíts felhúzni a tetőt.
- Nem biztos, hogy tudok segíteni. - Kérlek, tönkre fog menni!
Nem segíthetek, mert én klubtulaj vagyok.
Érted? Kiválasztok egy jó típust, egy csodaszép színben.
- Segíts felhúzni! - Másban nem vagyok jó.
Nem vagyok szerelő, igaz? Sokkal inkább egy gengszter, nem igaz?
- Kérlek, segíts! - „Kérlek, segíts!”
„Kérlek!” „Kérlek, segíts!”
Rendben, jó, segítek.
Na, így jó? Nem, szerintem ez csúnyán elszaródott.
Jut eszembe,
te is szarul nézel ki.
Igen.
Mit csinálsz? Reggie! Elég! Elég!
Reggie!
- Kérlek! Fejezd be! - De mit?
Kérlek, ne csináld!
- De mit? - Kérlek, ne!
Kérlek, ne!
Fejezd be!
Az élet megy tovább nélkülem is.
Te meg hová mész?
Elhagyom Reggie-t.
Az nagy kár, biztos megviseli majd.
Kérlek, állj félre az útból. Vagy azt szeretnéd, hogy maradjak?
Menjetek fel, fiúk. Gyerünk.
Segítsek a táskáiddal?
- Kösz, nem kell. - Ugyan, ne csináld már.
Én sokkal nagyobb vagyok, add csak ide. Gyere.
Tudod, ahhoz, hogy igazán nagy sikert érj el,
fel kell áldoznod dolgokat az életedben,
bármennyire is fáj, meg kell tenned, és továbblépned.
Ez bátor lépés, el kell ismernem.
És úgy vélem, hogy még pont időben szállsz ki.
- Úgy gondolod? - Abszolúte, igen.
Sok ember van, aki mindent tud rólunk.
Te nem, nyilván.
Minket sokan utálnak.
Előbb vagy utóbb valamelyikük beszélni fog, és vége lesz.
Az tényleg olyan rossz lenne?
Isten majd biztos megkegyelmez nekünk, vagy nem?
De, biztos meg fog.
Ez itt... Ez nem szép dolog.
Minket nem így neveltek, egyáltalán nem.
- Indulnom kéne. - Jó, menj csak.
De még mondok valamit.
Mindketten szeretjük, igaz? Mindketten igyekeztünk.
Szóval csak meg kell látnunk, mi lesz, ha majd odaérünk.
Hova?
A mennybe.
Ég veled.
Szia, Frances.
Figyelj.
Kedveltelek téged, Frances, kedveltelek.
Azért, mert te képes vagy arra, hogy a jövőbe tekints.
Bizony.
Én pont ilyen vagyok.
Szia.
Helló, Reggie.
- Hogy vagy? - Jól. Te is, Frank?
- Rég nem találkoztunk. - Igen, tiszta életet élek.
- Tényleg? - Igen. - Ez remek hír.
Nagyszerű.
Segíthetek?
Frances itt van?
Csak mert az utóbbi pár hétben figyeltem a szüleitek házát.
Nem mondták, hogy elköltözött, ezért aztán...
Ott álltam az ablakánál, mint egy bolond.
- Igen, itt van. - Igen, tudom.
- Reggie... - Mi az?
Rég nem láttam ennyire elgyötörve.
- Sérülékeny. - Értem.
Megmondanád neki, hogy jöjjön ki?
Mert eljöttem ide. Miért nem szólsz már neki?
Reggie, nem engedhetem, hogy beszélj vele, érted?
- Frank. Semmi baj. - Frances, menj vissza.
- Mit csinálsz? - Nem, semmi baj.
Szia, Reggie.
Helló, Frances.
Van egy perced?
- Hogy beszélgessünk. - Semmi baj. - Egész biztos?
Menj vissza, és készíts teát.
Frankie, ne már.
Itt lakom.
Amíg nem találok jobb helyet. Anyához nem mehetek.
Mivel tudnálak meggyőzni?
Nem tudsz.
- Viszont egy dologban tévedtem. - Miben?
Mégsem akarom, hogy elfelejts.
Soha.
Gondolj arra, hogy egyszer ott álltam melletted.
Miről beszélsz?
Frankie, ne már.
Én mindig is azt terveztem, hogy lesznek gyerekeink, tudod?
Miért? Hogy aztán majd velük zsarolhass?
Nem.
Mert még mindig szeretlek.
Nem.
Ezt azért mondod, mert hű vagy egy olyan dologhoz, ami sohasem létezett.
Ez nem igaz. Az irántad érzett szerelem tart egyben.
Tudod, sokat álmodtam arról, hogy boldog életet élünk.
De gengszter vagy. És imádsz az lenni.
Nem. Nem, Frances, figyelj.
Kérlek, adj lehetőséget, hogy jóvátegyem a fájdalmat
és a szenvedést, amit okoztam.
Kérlek.
Hadd vigyelek el valahova.
- Valahova? - Igen. Bárhova. Ahová akarod.
Ahol csak ketten lennénk, te meg én.
Mint egy második nászút.
Vagy nem. A lényeg, hogy meg tudok változni.
Igazából már meg is változtam, tényleg.
Pusztán azt mondom, hogy a világ közepe lehet bárhol,
bárhol, ahol csak szeretnéd.
Akárhol.
Ibiza.
- Ki? - Ibiza.
Menjünk el, nagyon tetszik a hangzása.
Ami azt illeti, nekem is nagyon tetszik.
Szóval, Ibizára akarsz menni?
Rögtön megveszem a jegyet. Foglalok szállást.
Nem dönthetünk, elfogadjuk-e az életünket.
Nincs választásunk. Ránk kényszerítik.
De mi dönthetünk, hogyan éljük.
Vagy hogyan nem. Ez is egy választás.
Egy csésze tea sok mindenre gyógyír.
Betegségre, tea.
A férjed elhagyására a tea a megoldás.
Frances! Ne, Frances, mit tettél?
Frances!
Ha azt gondolták, biztosan túléltem, hisz én mesélem el a történetet...
Hát, tévedtek.
De már szabad voltam.
Isten végre felszabadított engem.
Merre van?
A szobában.
Aznap délután Reggie eszméletlenre itta magát.
Elvégre mit tudsz tenni,
ha az egyetlen, aki közel állt hozzád, meghal?
Teát iszol?
Nagyon kétlem.
Jó nagy kalap.
Ülj le. Ne álldogálj úgy ott, mint egy egy lámpaoszlop.
- Beljebb. - Hahó, hiányzik valami.
- Egy üveg. Eredj. Indulj. - Jól van.
- Hívattál, Ron? - Ami azt illeti, igen.
Szeretném, ha megölnél nekem valakit. Adok érte ezer fontot.
Leslie.
Ez itt ötszáz font, érted? Szóval a fele. Jó?
A többit utólag kapod.
Megszámolhatod, de megvan, és elteheted a zsebedbe.
Vedd csak el.
Gyerünk, tedd el a zsebedbe. Tudjuk, hogy nincsen pénzed.
Ne hülyíts.
És ki az?
Anya, várj itt.
- Várj, anya. Állj meg! - Megölted!
Megölted a lányomat, te rohadék. Te ölted meg.
Anya, gyere!
Az nem hozza vissza őt, ha virágokat küldetsz a sírjára!
Egy gyilkos vagy!
A pokolban fogsz megrohadni, Reggie Kray!
McVitie, te mit csinálsz itt?
Üzenetet hoztam. Rontól.
Baszd meg!
Hívjak önnek ügyvédet, vagy már intézkedett?
Azt akarom, hogy garantálják a családom védelmét.
Payne.
Kitálalt rólunk.
Nevek, dátumok, számok.
Szerződések. Minden.
Így már összerakják a képet.
Tucatnyian kaptak védőőrizetet.
Nipper...
Igen? Mi van vele?
A pultost...
sikerült bevitetnie.
Nem is jött ki.
Hol van Ron?
Igen.
Itt lehet táncolni.
- Nagyon kellemes ez a dal. - Fenemód tetszik.
Ez kurvára nyálas.
Mi van?
Ez a fickó folyton flörtöl. Ian!
- Mi van? - Ne add alá a lovat.
- Micsoda? - Kopj le. - Fogd be, hagyj békén...
Fel a fejjel, pajtás.
Mindjárt karácsony.
Miért nem táncolsz egy kicsit?
Mégis mi értelme eljönni egy ilyen partira,
ha nem tudod jól érezni magad?
Jackkel akarok beszélni.
Értem. Mi történt?
Talán megint hadonászott a puskájával az egyik klubban?
Azt hitted, nekimehetsz Payne-nek anélkül, hogy visszavágna?
- Hogy mit hittem? - Hallottad.
Ha még nem jöttél volna rá, nem kérhetsz számon rajtam semmit.
Jól van, mutasd meg, hogy kell táncolni!
Na, jól csinálom?
- Hol vannak a csinibabák? - Megjött Jack is.
Mr. Bender, hogy van? Örvendek.
- Esther? - Jackie.
Már bánom, hogy szakítottam veled, nagy hiba volt.
Hozok magamnak egy italt. Aztán elmondom,
miért nem kellett volna szakítanunk. Ígérem.
Helló, Leslie, helló, Teddy! Hogy vagytok?
Ron.
Teddy.
- Nézd csak, Ron. Itt van Jack. - Mi a helyzet, barátocskáim?
Jack. Vegyél.
Kösz, de leszoktattatok.
Jár valami a fejedben?
Igen.
Igen, te jársz a fejemben.
Leslie Payne?
Mégis mit képzeltél?
Mindent tönkretettél.
- Nem tudom, miről beszélsz. - Ne nézzél hülyének!
- Nem hagyom, hogy így bánj velem. - Mert, hogy bánjak veled?
- Ron? - Fogd be.
- Úgy látom, ő nem segít. - Teljesen megőrültél.
Nem az én hibám, hogy meghalt Frances.
Hogy mit mondtál?
Nem az enyém. Frances megölte magát.
- Nem tőlem vette a bogyókat. - Kapd be. - Ugye csak viccelsz?
- Ugye csak viccelsz? - Reggie.
- Gyerünk, lődd szét a fejét. - Mondd még egyszer.
Reggie.
Mondd ki a nevét. Gyerünk.
Frances.
Ezt meg miért csináltad?
Mert téged nem ölhetlek meg.
Bármennyire is szeretnélek.
Reggie?
Reggie? Reggie?
Reggie, nézz rám!
Beléd meg mi ütött?
Megöltél valakit egy rakás ember előtt.
Megőrültél?
- Mi? - Hogyhogy „mi”?
Reggie azt mondta, ott van a világ közepe, ahol szeretnéd.
Akár még Kelet-Londonban is lehet.
A világ olyan, mint London.
Nem jó, nem rossz, olyan, amilyen.
Nincs erkölcsös vagy becstelen élet, csakis a saját szabályaink.
Amíg el nem jön a vég. A halálunk.
Mert utána már csak az árnyai vagyunk annak, amik régen voltunk.
Reggie 33 évet ült Jack McVitie megöléséért.
Évek hosszú során át, haláláig magánál tartott két repülőjegyet.
Reggie, hercegem,
talán mégis el kellett volna mennünk Ibizára.
Reggie Krayt méltányossági alapon, rákbetegsége miatt
szabadon engedték, nyolc héttel 2000. október 1-én bekövetkezett halála előtt.
66 éves volt.
Ronald Krayt elítélték George Cornell megöléséért.
Újból őrültnek nyilvánították, és elmegyógyintézetben élt
1995-ben bekövetkezett haláláig.
LEGENDA