23.976
Говори Алфред Хичкок.
В миналото съм ви дал много видове съспенс филми.
Но този път бих искал да видите различен филм.
Разликата е във факта, че това е истинска история,
всяка дума в нея.
И все пак съдържа елементи, по-странни от всички измислици,
влезли в много от трилърите, които съм правил преди.
КЛУБ ''СТОРК''
В ранните утринни часове на 14-ти януари 1953,
ден в живота на
Кристофър Иманюел Балестреро, който той няма да забрави...
НЕБЕДЕНИЯ ВИНОВНИК
До скоро - Лека нощ.
Лека нощ, г-н Ротунда. - Лека нощ, Джон.
Лека нощ, Мани. - Лека нощ, Джон.
НАДБЯГВАНИЯ В ХАЙАЛИА
Семейна Забава ПЪРВА КЛАСА ПО ЦЕНИ НА ФОРД
За нюйоркското семейство това е банка с екстри от дивиденти
ЕКСПРЕС - ЛОКАЛЕН
Здравей, Мани. Как е семейството?
Добро утро, Стан. Добре, благодаря.
Какво да бъде, обичайното? - Същото.
Ще ти го донеса на масата.
Благодаря.
О, Роуз, събудих ли те? - Бях будна.
Нещо не е наред ли?
Просто тези зъби.
Не бях будна през цялото време.
Все пак болят, а?
Не много.
Мисля, че цената боли повече от всичко друго.
Този следобед зъболекарят ми каза колко ще струва.
Е, и?
Триста долара за мъдреците.
Това са много пари, но каквито са цените,
може би не е съвсем неразумно.
В допълнение дори ми изнесе малка лекция за еволюцията.
Изглежда, челюстите на човешката раса се свиват
и зъбите намаляват.
Но зъбите изпреварват челюстите
и всички имат повече зъби, отколкото им трябват.
Затова имам четири развалени мъдреци.
На мен ми изглеждаш почти перфектна.
Щом еволюцията може да те произведе, то тя се справя добре.
Не трябва да се оплакваме за няколко развалени зъба.
Добре, няма да се оплакваме. Как плащаме за това?
Вече сме имали големи лекарски сметки.
Знам, Мани, но мислех, че приключихме с това.
Заемаме пари и години
изплащаме.
Все сме разорени.
Какво е това, кръстословица?
Игричка, която си играя.
Избирам утрешните победители
и тук отстрани записвам залозите си, ето виж, така.
И на следващия ден смятам колко съм спечелил или загубил.
О, не знаех, че обичаш коне.
Обичам аритметиката, скъпа.
Мисля, че е музикантът в мен.
Музикантите винаги се очароват от математиката.
Не могат да четат, но могат да смятат.
Би било добре, ако можеш да ни спечелиш около 300 долара.
С моя опит винаги плащам за това, което получавам.
Няма да спечелим 300, ще ги заемем.
Всеки път, когато се изправим, се появява нещо,
което отново ни поваля.
Това е животът, скъпа. Така става.
Мисля, че все пак имаме късмет.
Така ли? - Разбира се.
Влюбени сме,
имаме две добри, умни момчета,
имам работа, която харесвам.
Мисля, че се справяме доста добре, ако не е този зъбобол.
Правиш всичко да е наред.
Щастливци ли сме? - Разбира се.
И най-щастливото нещо, което ми се е случило, е, че намерих теб.
О, Мани.
Понякога се страхувам, докато чакам да се прибереш нощем.
Нали винаги се връщам?
По-добре да поспим.
Можеш ли да спиш сега? - Така мисля.
Би ли поседял малко тук? - Разбира се.
Нали знаеш, че имаш малко спестени пари?
Така ли?
Е, къде? - Застрахователната ти полица.
Аз заех срещу моята, но твоята е чиста.
Мислиш ли, че ще е достатъчно?
Трябва да попитам, но мисля, че ще стигне за по-голямата част.
Кого ще питаш? - Отивам там следобед да разбера.
Чудесно.
Мамо! Мамо!
Тези деца. Да?
Да, какво има?
Кажи на Грег да не свири, докато се упражнявам!
Грег? Грег? - Би ли му казала?
Грегъри? - Да, мамо?
Не свири на хармоника, докато Робърт свири на пияно.
Но аз свирех същото нещо.
Така ли? - Той мисли така, но...
Така беше!
Не искам да свириш, дори да е същото.
Крие се в килера и вдига шум. - Какво е всичко това?
Робърт свиреше на пияно. Грег разваляше музиката му.
Не е вярно! - Да, вярно е!
Свирех същото. - Не!
Боб, знаеш ли, звучеше ми,
че онази последна част, която Грег свиреше,
звучеше, сякаш той улавя мелодията.
Опитай пак, Грег. - Сега не мога.
Да, можеш да го правиш само когато аз свиря.
Сега, честно, Боб. Знам, че се опитва да те дразни,
но той свиреше някакъв Моцарт.
Да, да! - Да, така беше.
И го правеше много добре, докато му позволи да те спре.
Имаш талант за това,
така че може би и Грег има.
Няма ли да е забавно, Робърт?
Значи може да свирите заедно. - Добре ли го направих?
Да, разбира. - Да, разбира се.
Не трябва да оставяш нещата да те спират.
Не трябва да свириш и след това да се отказваш.
Справяше се много добре, с изключение на това.
Тук пише, че Моцарт го е написал, когато е бил на 5.
Значи, трябва да мога да го свиря. Аз съм на осем години.
На 5 съм, значи трябва да мога да го напиша.
Ето какво ще направим. Довечера ще имаме уроци по музика.
Боб на пияното
и Грег на хармониката. - Първо моят!
Всеки урок ще бъде 15 минути и на Грег...
Ало?
Здравей, мамо.
Как е татко?
Днес?
Мисля, че бих могъл, но първо имам малко работа.
Няма да мога да остана дълго.
И трябва да си тръгна рано.
Обещах на момчетата да им дам уроци по музика,
преди да отида на работа довечера.
Виж, да кажем, че ще дойда около 3:30 и ще си тръгна около 4?
Довиждане, мамо.
Мама каза, че татко не е добре. Иска да намина този следобед.
Ще мина през застрахователя, след това ще се отбия при татко
и ще се върна възможно най-бързо.
''ЗАСТРАХОВКИ ЛАЙФ''
На 4-ти януари ли отговорихте? - Точно така.
И сте на 6342 55-та улица? - Да.
Добре. Моля ви, подпишете точно тук.
Това ли е всичко? - Да, това е всичко.
Тогава, довиждане. Благодаря. - Довиждане. Благодаря.
Бихте ли погледнали тази полица
и да ми кажете колко мога да заема по нея.
Роуз Балестреро? - Да. Това е жена ми.
Чудя се...
Бихте ли изчакали, докато проверя нещо?
Да. Да. Ще изчакам.
Не гледайте всички едновременно.
Не те чух.
Мисля, че човекът на гишето е този, който беше тук преди.
Човекът, който...? - Да, сигурна съм.
Г-це Джеймс?
На гишето има мъж
и Пеги мисли, че е този, който те обра.
Казва, че иска да разбере
колко може да заеме по полицата на жена си.
Не смея да погледна.
Същият е.
Какво можем да направим?
Погледни го.
Сега аз не го гледам,
ти го погледни.
Не мисля, че мога.
Какво да му кажа?
Няма и да се приближа до гишето.
Само го погледни. - Мисля, че ще припадна.
Ан.
Същият е.
Ще остана точно тук.
Говори с него за полицата.
Кажи му, че вероятно ще получи заема,
но че жена му трябва да дойде.
Г-н Балестреро.
Вие сте г-н Балестреро, нали? - Да.
Мога доста бързо да ви дам сумата, която можете да заемете.
Тя съответства на плащанията, които жена ви е направила.
Проверих сумата.
Да, разбирам.
За самия заем трябва да се подпише държателя на полицата.
Тя трябва да дойде тук? - Да,
жена ви трябва да дойде в офиса.
Да, разбирам. Тя може да дойде.
Горе-долу колко време ще отнеме отпускането на заема?
О, просто въпрос на дни.
Много ви благодаря. - Радвам се, че ви помогнах.
Тръгна ли си? - Да.
Къде е г-ца Дъфийлд? - При г-н Уендън.
Това е причината той да не направи нищо.
Нали това е мъжът, който те обра преди малко?
Почти съм сигурна. Ти какво мислиш?
Сигурна съм... - Г-ца Дъфийлд видя ли го?
Тя е там вътре. - Тя...
Каза, че начинът, по който е влязъл, е много странен.
Пъхнал ръка в джоба си
и извадил само тази сгъната хартия.
Казал, че просто иска заем по полицата на жена си.
Ще се обадя в централата.
Може би ти и татко ще можете да дойдете в неделя?
Надявам се, Мани. Беше добре, че дойде чак дотук днес.
Чао, мамо. - Чао.
Ще ви бъда благодарен, ако вие, дами, почакате вкъщи.
Стойте до телефона и ще ви се обадя до няколко часа.
Добре, да го арестуваме.
Е, знаеш го татко. Каза 5:30 и винаги е точен.
Мамо, кога ще се прибере татко?
В 5:30. - Кой е?
Около 5:30, мисля.
Кой се обади, Робърт? - Беше някакъв мъж. Не каза.
Колко е часът?
5:25.
Ако се качва по стълбите, вероятно е той.
Как предполагаш, че му викат?
Е, първото му име е Кристофър, вероятно Крис.
Хей, Крис.
Крис ли се казвате?
Мен ли викате? - Вие ли сте
Кристофър Иманюел Балестреро? - Да.
Искаме да поговорим. От полицията сме.
За какво? - Елате в участъка и ни помогнете.
Току-що се прибирам. Бих искал да кажа на жена си къде отивам.
О, по-добре елате и след това й кажете.
Къде отиваме? - 110-ти участък.
Много време ли ще отнеме? - Не би трябвало.
Бих искал да кажа на жена си. - Няма нужда, Крис. Само за малко.
Елате в участъка, там ще разберете.
Открихме този човек пред магазин за алкохол.
Видяхме го да взема това, без да плаща.
ДЕТЕКТИВИ
Седнете, Крис.
Тук? - Да.
Сега,
разбира се, се чудите защо сте тук, г-н Балестреро.
Да. - Ще ви разкажа всичко.
В този район имаше няколко обира,
всичките от един мъж.
Хората даваха описания на мъжа.
Беше ни обърнато внимание, че отговаряте на описанието.
Отговарям на описанието? - Точно така.
На обирджията? - Да.
Е, това е лудост. Лудост е.
Да. Според това, което казвате, всичко е голяма грешка.
Защо ме задържате?
Всичко трябва да стане по определена процедура.
Хората идват с обвинения. Добре, ние разследваме въпроса.
Да видим дали има нещо в това. - Напълно невинен съм.
Не можем да вярваме на думата на всекиго за това, знаете.
Трябва да изясним нещо, преди да може да си тръгнете.
Какво ще изяснявате с мен? - Чисто рутинна работа.
Но ще ви кажа нещо.
Невинният не трябва да се тревожи за нищо.
Този, който е сбъркал, трябва да се тревожи.
Е, има едно нещо. - Да.
Никога не съм закъснявал, без да се обадя,
и винаги съм точен. - За това ще се погрижим.
Сега има нещо, което бихме искали да направите за нас.
Бихме искали да посетите няколко магазина,
ако нямате нищо против.
Щом ще помогне. - Би могло.
Просто би могло. Да вървим.
Какво правите в клуб ''Сторк''?
Свиря в оркестъра. Басист съм.
Предполагам, че я карате добре там.
Какво имате предвид? - О, жени, пиене,
танцуване, такива неща. - Не пия.
Не? - Разбира се, не танцувам в клуба,
просто свиря в оркестъра.
Това ли е? - Да.
Познавате ли този квартал? - Да, бил съм тук наоколо.
Били ли сте някога в този магазин? - Не. Магазинът за алкохол? Не.
Сега просто влезте в магазина,
отидете до края, завъртете се и се върнете тук.
В...? - Влезте,
отидете до края, завъртете се и се върнете тук.
Не би ли изглеждало смешно? - Съвсем не.
Просто ни помагате.
Човекът в магазина ви очаква.
Не казвам нищо?
Е, можете, ако искате, но не е нужно.
Добре ли мина? - Влезте в колата.
До Лени? - Да, точно така.
Жена ви ходила ли е в клуб ''Сторк''? - Не.
Не, имаме две деца, дори и да нямахме...
Дори и да нямахте? - Струва пари.
Какво струва толкова много, входът?
Не, няма входна такса,
но хората, които ходят там, са богати.
Носят скъпи дрехи. Всичко, което поръчваш, е скъпо.
Но понякога сте имали много пари.
Не, никога не съм имал.
Бих искал да направите същото отново.
В магазина? - Да, очакват ви.
Просто влезте. Същата рутина.
Момент така.
От 110-ти участък ли сте? - Да, господине.
Мога ли да ви помогна? - Не, не. Полицията го е изпратила.
Разпознаваш ли го? - Ами...
Точно така, не беше тук на Бъдни вечер.
Но бях тук, когато човекът влезе през ноември.
Искаш ли той отново да мине и да се върне?
Да.
Бихте ли го направили пак, отидете отзад без шапка?
Е?
Ами, не знам.
Добре, може да си вървите.
Какво беше...? - Получихте ли си рестото?
Не. Кажете ми...
Ще ви се обадя. - Добре, господине.
Добре, следващият.
Мина повече от час, откакто се обади последния път, мамо,
и още не се е прибрал.
Трябва да е станала злополука.
Мамо! Татко! - Тишина!
Мамо, ела!
Ще млъкнете ли? Говоря по телефона.
Не, просто момчетата.
Да, обадих се в болниците,
но не са имали никого, който да отговаря на описанието му.
Много е необичайно за Мани.
Ако не може да се прибере за вечеря, се обажда.
Не бих се тревожила за Мани, Роуз.
Понякога и аз се тревожех, но то е, защото
беше толкова постоянен, че не можеш да очакваш да закъснее.
Е, ще ви попитаме,
били ли сте някога в офисите на ''Застраховки Лайф''
в сградата ''Виктор Мур Аркейд''?
Бях там този следобед.
Защо отидохте там?
Исках да разбера колко мога да заема
срещу полицата на жена ми.
Трябва да си оправя зъбите
и зъболекарят казал, че ще струва 300 долара.
Исках да разбера колко мога да заема.
Били ли сте друг път в този офис? - Да.
Да, там имаме четири полици, жена ми, и аз и двете момчета.
Всеки има по една. Преди известно време имаше стачка.
Агентите стачкуваха и отидох в офиса да платя вноските.
Беше отдавна. - Колко отдавна?
О, около година.
От една година не сте били в този офис?
Бях там този следобед. - Но предишния път
е било преди година. - Точно така.
Днес сте отишли да искате заем?
Да. - Значи ви трябват пари?
Да, казах ви, за зъболекаря.
Какво получавате на седмица в клуб ''Сторк''?
Осемдесет и пет. - Чисто?
Да. - Залагате ли на коне?
Да залагам?
Е, залагал съм, но не много често.
Колко често?
Три или четири пъти. - Не повече?
Не мисля. - Ходите ли редовно на хиподрума?
Мой приятел от клуб ''Сторк'' ходи в свободния си ден.
Бил съм няколко пъти с него. - Някога заемали ли сте пари?
Да. - Кога за последен път?
Миналото лято аз...
Заех 50 долара от ''Хоумууд Файненс Къмпъни''.
Отивахме на почивка. - Върнахте ли ги?
Да. - Трудно ли беше да ги върнете?
Предполагам. Винаги е трудно да се връща.
Колко дължите?
Имате предвид в момента? - Да, сега.
О, точно сега не дължа много.
Няколко неплатени сметки. - Колко?
О, 45 долара. - Може би 100?
Не, не би могло да е толкова много. - По-малко от 100?
По-малко от 50, сигурен съм.
Може би по-малко от 40. Даже и от 30. Не знам.
Трудно е да се каже... - Когато не сте какво?
Обвинен ли съм в нещо? Кой казва,
че съм обирджия или че изглеждам като такъв? За какъв обир говорите?
Нямам ли право да знам? - Разбира се, че имате.
Ще ви кажа.
Разпознат сте от свидетели
като мъжа, който е обрал офисите на ''Застраховки Лайф''
в сградата ''Виктор Мур Аркейд''.
Разпознат сте като мъжа, откраднал от тях 71 долара
на 18-ти декември и 200 долара на 9-ти юли миналата година.
Казват, че сте били там два пъти. Последния път
преди по-малко от месец. Не е вярно, нали?
Не, никога не съм правил нищо...
Били ли сте задържан преди? - Не, не съм.
Кой каза, че съм аз?
Ще направим очна ставка със свидетелите.
Ако не сте винивен, няма от какво да се боите.
Ще ви дадем всички възможности.
Така правим нещата тук.
И има едно нещо, което можете да направите за нас,
което би улеснило много и нас, и вас.
Извършилият обирите е подал написана бележка
на момичето на гишето.
Ще ви кажа какво съдържа тя.
Ако го напишете с печатни букви, ще ни помогне много
да ни покаже дали сте същият мъж.
Е, казвате, че не сте този.
Разбира се, че не съм.
Тогава сигурно няма да пишете като него.
Ще го направите ли? - Да.
Дай му хартия и молив.
Ще прочета бележката.
Да. - Готов?
Да.
Невинният няма от какво да се бои. Помнете това.
О, това не е бележката. Просто ви казвам.
Ето бележката:
''Насочвам към вас пистолет.
Мълчете и няма да пострадате.
Дайте ми парите от чекмеджето с наличните.''
Сега ще бъда напълно честен с теб, Мани,
и ще ти кажа веднага.
Има груба прилика между твоето писане и бележката.
Точно така.
Може ли да повториш? - Да, господине.
Давам ти всички шансове.
Бележката гласи:
''Насочвам към вас пистолет.
Мълчете и няма да пострадате.
Дайте ми парите от чекмеджето с наличните.''
Едно от най-забележителните неща, които някога съм виждал.
Погледни това.
Лошо ти се пише, Мани. Това наистина изглежда зле.
Виждаш ли това?
Мисля, че имаш право да знаеш, затова ще ти кажа.
Няма да скрия нищо от теб.
Ето три листчета.
Ето бележката, която обирджията дал на момичето на гишето.
Тази е първата, която ти написа под моя диктовка,
използвайки същите думи.
Има известна прилика в шрифта, но това не означава много.
Повечето хора пишат еднакво, когато пишат печатно.
Но си прилича доста, затова те помолих да го напишеш пак.
И когато го направи, се случи нещо много странно.
Сега оставям първото копие от бележката, което ти направи,
и ти показвам второто.
Прочети ми я, Мани. Прочети я на глас.
Прочети точно това, което е написано тук,
второто копие, което направи.
Това ти ли си го писал? - Да, господине.
Прочети го.
''Насочвам към вас пистолет.
Мълчете и няма да пострадате.
Дайте ми парите от чекмеджето с...''
НАЛИЧНИ
Не прочете последната дума.
Исках да напиша ''наличните''. Май че бързах.
Изпуснал съм Т-Е.
И точно така гласи бележката за обира.
Как го обясняваш? - Сбърках.
Както и обирджията.
Случайно е същата грешка.
Виж дали свидетелите за разпознаването са тук.
Е, по-добре да прекъсвам.
Може би сега се опитва да ми се обади.
Добре. Прекъсвам.
Довиждане.
Добре, Мани, хайде.
Сега, огледайте внимателно мъжете в другата стая.
Искам да броите.
Моля ви, гледайте мъжете от дясно на ляво.
Отброявайте.
И когато стигнете до някого, когото можете да идентифицирате,
спрете.
Едно, две, три,
четири.
Сигурна ли сте? - Напълно.
Сега, г-жо... - Моля, не споменавайте името ми.
Много добре, няма.
Огледайте внимателно мъжете, които виждате в другата стая.
Отброявайте, като започвате от дясно.
Наблюдавайте ги внимателно.
Когато стигнете до този, когото познавате, спрете.
Едно, две, три,
четири.
Сигурна ли сте?
Да.
Това е всичко. Повече няма да ви задържаме тази вечер.
И благодаря.
Мани?
Положително разпознаване.
Ето двете бележки.
Оригинала и копието.
Е, Мани?
Наричат те Мани, нали? - Да, господине.
Това е твое копие на бележката? - Да, господине.
С грешка в нея? - Да, господине.
Момичетата те разпознаха.
Видели са те в офиса и те видяха тук.
Няма нужда да шикалкавиш. Обрал си офиса, признай си.
Но не съм.
Бил си в оня офис този следобед.
Да, отидох да проверя за заем по полицата на жена ми.
По-добре измисли друга история. Нещо правдоподобно.
Но това е истината!
Това ли е твоята игра?
Какво мога...?
Не виждате ли, че се опитвам да кажа истината?
Добре, Мани.
С доказателствата пред нас
не ни остава нищо друго, освен да го задържим.
Как да ви кажа? Какво мога да направя?
Ако измислиш нещо друго, ще слушаме.
Ела тук, Мани.
Метни шапката и палтото си на стола.
Дай ми дясната си ръка.
Отпусни се.
Избърши си ръцете.
Хайде, Мани.
Вземи си шапката и палтото.
Задържаме този човек за обир, лейтенанте.
Добре, как се казва? - Кристофър Иманюел Балестреро.
Възраст? - 38.
Женен или не? - Женен.
Адрес?
4024 78-ма улица. Джексън Хайтс.
Използвате ли наркотици?
Не.
Какво е обвинението? - Нападение и грабеж.
Обрал е ''Застраховки Лайф''.
Откраднал е 71 долара.
Добре, претърсете го. - Остави си палтото на парапета.
Шест долара,
17 цента.
Какво друго имаш?
Застрахователната полица на жена ми.
Ето разписката ви.
Може да задържите броеницата, ако искате.
Хайде, Мани.
Изобщо не се обадих на жена си. - За това сме се погрижили.
Дай си връзката.
Естествено, че се тревожим.
Да, офицер.
Казвам се Конфорти. К-О-Н-Ф-О-Р-Т-И.
Той води сестра ми.
О, разбирам.
Да, господине.
Да.
Добре. Благодаря.
Да, довиждане.
Джийн? - Само секунда.
Искам да съм сигурен, че разбрах добре.
Мани е задържан за обир на ''Застраховки Лайф''.
Арестуван? - Знаех, че е било нещо такова.
Арестуван и задържан в 110-ти участък.
Може ли да го видя?
Не тази вечер. Ще бъде призован
в съд за престъпници в 10:00 утре сутрин.
И ще прекара нощта в затвора? - Да. Така ми казаха.
Къде е този съд? - Не знам.
Ще трябва да разберем. - Как можа това да се случи на Мани?
Сигурен ли си, че си чул вярно?
Записах това, което каза мъжът.
Казал е, че Мани е арестуван за обир?
Да.
''Застраховки Лайф''
Знаеш офиса там... - Знам кой офис е.
Не мога да си представя. - Ще разберат, че не е виновен.
Всички знаят, че не може да е виновен.
Как може да се случи това? - Сигурно има някаква грешка.
Някой трябва да им каже.
Ще отидем там утре.
Утре.
Всички вън.
Хайде, да вървим.
Здравей, Мани. Ела.
ПОЛИЦИЯ
Отстъпете встрани.
Застанете пред микрофона.
Едуард Рей, 97 Ийст, 118-а улица.
А вие? Бихте ли ни казали нещо за това?
Преди били ли сте арестуван?
Да. - 8 юни, 1942 г.
Арестуван за обир от детектив Бард, 8-ми отряд,
осъден да лежи в щатски затвор, съдия Фел, окръжен съд Манхатън,
за пет до десет години.
Все още под условие? - Не.
Отстъпете встрани. - Насам, не натам.
Следващото дело.
Куийнс 1. -Куийнс 1.
Качете се, моля.
Застанете пред микрофона.
Свалете си шапката.
Кристофър Иманюел Балестреро.
Адрес 4024 78-ма улица, Джексън Хайтс.
Нападение и грабеж. Няма допълнителни данни.
Преди били ли сте задържан? - Не.
Този човек е задържан за разпит от офиса на окръжния прокурор.
Разпитван е от окръжния прокурор. Отстъпете встрани.
Следващото дело. - Слезте.
Оттук.
Бруклин 4.
Тук. Застанете пред микрофона.
Свалете си шапката.
Обвинен в крупна кражба...
Обвиненият се освобождава.
Роуз.
Съдебно дело номер 98: Кристофър Балестреро.
Офицер, вдигнете си дясната ръка.
Заклевате ли се в истинността на клетвената си декларация?
Да. - Ще защищавам обвиняемия.
Представихте ли документ? - Да, господине.
Ще прочетете ли исковата молба? - Не.
Как пледирате? - Невинен.
Съдия, бихте ли насрочили изслушване за 2-ри февруари?
Добре, 2-ри февруари.
Определям гаранция от 7500 долара.
Може ли да определите по-ниска гаранция?
Не е бил арестуван, женен е, има семейство и редовна работа.
Ваше Благородие, имаме въоръжен грабеж. Това е
минималната гаранция за такива случаи.
Жалбата ви е отхвърлена, адвокат. - Свалете го долу, офицер.
Съдебно дело номер 98:
Сам Чулекс.
Офицер, вдигнете дясната си ръка.
Заклевате ли се в истинността...?
Да.
Май не разбрах какво стана.
Задържан си. Ще има дело със съдебните заседатели.
Гаранцията е 7500 долара.
Гаранция? - Да.
Ще мога ли да изляза?
Ако бъде платена гаранцията.
О, но 7500...
Кой ще се погрижи за това?
Е, имаш роднини, нали?
Ще ми позволят ли да видя жена си?
Ако дойде в затвора на Лонг Айлънд.
Да вървим.
Сеймор.
Подпишете се тук, след това тук.
Стража.
Подпишете се тук.
Горе отпред.
Добре, да вървим.
Добре, хайде.
Всички за тежки престъпления.
Тези също.
Балестреро, Кристофър.
Свали си шапката.
Адрес?
4024 78-ма улица, Джексън Хайтс.
Възраст? - 38.
Професия? - Музикант.
Роден къде? - В град Ню Йорк.
Задръж.
Балестреро.
Добре, гаранцията е платена.
ГРАДСКИ ЗАТВОР - КУИЙНС
Добре ли си?
Кой плати гаранцията?
Главно Джийн и Олга, скъпи.
Олга, никога няма да забравя това. Никога.
Сега ще е наред, човече.
Скъпи. - О, мила.
Никога няма да разбереш колко се нуждаех от теб.
Мани, какво има?
Чувствам... - Да го заведем до колата.
Мани.
Сега се прибираме у дома.
Имаме кафе, и лазаня и...
Мани? Добре ли си?
Добре съм.
О, никога няма да разбереш. - Знам.
Знам.
Какво има, Мани?
Спомням си полицейската кола, застанала ей там
преди около милион години.
Няма нищо. Сега си си у дома.
Татко! Татко! - Здравей, татко!
Татко! - Здравей, татко!
Всички те чакахме.
Би ли хапнал нещо топло?
Това, което искам сега...
Може ли по-късно, мамо? - Разбира се.
Трябва да полежа малко. - Значи трябва да легнеш.
Влез, Боб.
Мама каза ли ти какво ми се случи?
Не.
Арестуваха ме за нещо, което не съм направил.
Няма нужда да ми казваш.
Чух какво казаха по телефона.
Татко, ти си най-добрият баща на света.
Правя каквото мога, Боб.
Благодаря ти за думите. - Ти си най-добрият.
Надявам се никога да не трябва да преживяваш нещо такова.
Ако все пак ти се случи, надявам се да имаш син
като моя, за да се върнеш при него.
Досега изобщо не съм знаел какво значат момчетата ми за мен.
Татко!
Сега трябва да поспиш.
Да.
Адвокатът в съда каза, че ще препоръча някой си г-н О'Конър.
Каза, че трябва скоро да се свържем с него.
Какво казва Мани?
Е, не съм говорила с него. Твърде е изморен дори да мисли за това.
Адвокатът каза ли къде можем да намерим г-н О'Конър?
Да, има офис наблизо, във ''Виктор Мур Аркейд''.
Защо не му се обадиш.
Мамо, не знам какво да му кажа.
Трябва да помислиш какво да кажеш.
Винаги си ми казвала да не излизам без яке, мамо.
Защо ти и баба излизате на двора?
Ало. Моля, може ли да говоря с г-н О'Конър.
Г-н О'Конър излезе и не го очакваме да се върне днес.
Вижте, знам, че ще ме приеме. - Спешно ли е?
Мисля, че си тръгна право вкъщи.
Добре. Благодаря.
О'КОНЪР ФРАНК Д. адвокат
Днес трябва да вземем два урока по музика, защото вчера нямахме.
Ще ни даде уроци веднага щом може, но не сега.
О, ало. Моля, там ли е г-н О'Конър?
Чудя се дали можете...
О, да. Това г-жа О'Конър ли е?
Ами, г-жо О'Конър,
обаждам се, защото сме в беда,
и ми казаха, че съпругът ви би могъл да помогне.
Не, не. Бих искала да ви кажа,
само да помисля откъде да започна.
Съпругът ми свири на контрабас в клуб ''Сторк''.
О, добър ден, г-н Балестреро?
Г-жа Балестреро?
Оттук, моля.
Г-н и г-жа Балестреро.
Здравейте. - Здравейте
Това е съпругът ми. - Здравейте.
Здравейте. - Аз съм Франк О'Конър.
Това е г-н Мак Каба. - Добър ден.
Седнете, моля.
Ще се видим по-късно.
Добре, Франк. - Моля.
След като се обадихте на жена ми, г-жо Балестреро,
направих някои предварителни проучвания.
И в общи линии фактите, изглежда, са както сте ги изложили.
Всички знаят, че Мани не може да е виновен.
Всички в клуб ''Сторк'' знаят, че не е виновен.
Говорих със самия г-н Билингслей.
Каза да не се тревожим.
Е, тогава, поемате ли делото?
Ами, тук сме, за да решим това.
Е, какво искате, доказателство за невинността на Мани?
Женени сме от девет години
и не сме се делили за повече от два дни.
Ако Мани е сгрешил нещо, щях да знам,
и знам, че не е.
Първо искам историята на самия Мани,
пълната история за самия него:
Живота му работата му и всички събития след посещението
в застрахователния офис, за да получи пари по вашата полица.
Може ли? - Да, разбира се, г-н О'Конър.
Добре. Това ще е стара история за вас, разбира се,
но за мен е съвсем нова, така че не бързайте.
Г-жо Дейли, искам да запишете изложението на г-н Балестреро.
Добре. Г-н Балестреро,
да започнем с биографията ви.
Започнете с пълното си име и адрес.
Е, казвам се Кристофър Иманюел Балестреро.
Живея на 4024 78-ма улица в Джексън Хайтс
с жена си и двете си момчета...
Ами, това е достатъчно за мен, г-н Балестреро.
Ще се заема с делото. - О, колко чудесно, г-н О'Конър.
Има
едно затруднение,
което е честно да се спомене.
Имам малък опит с криминални дела
и ще бъда в неизгодно положение пред умел прокурор.
Вярваме ви, г-н О'Конър и вие вярвате в нас.
Не можем да искаме повече от това.
Паричният проблем е, който... - Да. Е,
да не мислим за това.
Просто да се съсредоточим върху спечелване на делото.
Ако направим това, останалото ще се уреди от само себе си.
Сега...
Аз...
Искам двамата да се приберете и
да се поровите из паметта си, във всички спомени, които имате,
и да откриете къде сте били и какво сте правили на тези две
ключови дати, на които е обрана застрахователната компания.
Знаем къде сме били на първата дата.
Бяхме на ваканция в хотел в провинцията.
Спомняте ли си какво сте правили на тази дата?
Не така изведнъж. - Не?
Г-н Фераро навярно може да помогне.
Той е собственикът на хотела.
Е, защо двамата не отидете там и не направите пълна проверка.
Можем да вземем колата на Джийн.
Да не задържаме г-н О'Конър, Роуз.
Да. Довиждане. Много благодарим.
Довиждане.
Благодаря, г-н О'Конър. - Довиждане г-н Балестреро.
Разбира се. Бяхте тук онези четири дни.
Но имаше толкова много гости, просто не мога да се закълна
къде е бил всеки във всеки отделен ден.
9-ти юли, това е рожденият ми ден.
Да, но знаеш ли къде е бил Мани този ден?
Не, аз... - Спомням си.
Имахте торта. Щяхте да имате гости
под ябълката. - Не. Гостите бяха вътре.
Защото валеше. Сега си спомням.
Цял ден валя като из ведро.
Не, че... - Този ден ли валеше?
Беше...
Докато бяхме тук валя само един ден.
Играхме на карти този ден, защото валеше толкова силно.
Четирима от нас седяха и играеха на карти на масата.
Знаете, вероятно тогава съм знаел имената им,
но сега не си спомням нито едно от тях.
Първият, за когото се сещам, беше
нисък човек с гъсти вежди, които растяха във всички посоки.
Да, някой си г-н... - Не го помня.
Но сигурно имаме имената в регистъра.
След това един висок с...
Помня, че се движеше бавно и някак приведен.
И не носеше ли нещо като перука?
Да! Малка перука, точно отпред.
Да. - Това беше г-н Ламарка.
Да. Той беше. - Ламарка. Точно така.
Беше тук през първата половина на лятото.
А третият беше висок човек, бил е боксьор.
Не помните ли никое от имената им?
Не. Не помня. - Пишат в тази книга.
Просто гледаме не където трябва.
Дребният човек с големите вежди г-н Молинели ли беше?
Да, мисля, че така се казваше.
Тогава ето го. Това е адресът му, също и адресът на г-н Ламарка.
Тук ли е г-н Ламарка? - Кой?
Ламарка. - Тези, които някога са живели тук.
Знаете ли къде са се преместили? - Г-н Ламарка умря
и г-жа Ламарка... Не знам къде е.
Беше преди около три месеца.
Търсим г-н Молинели.
Те са на третия етаж. - Благодаря.
Говорите ли английски?
Какво? Какво каза тя?
Молинели е мъртъв.
Това е алибито ни.
Перфектно!
И пълно!
Ще намерят другия човек, третия,
знаеш, боксьора? Помниш го. И един е...
Един наистина е достатъчен.
Аз съм виновна, че ти се случи това. Заради мъдреците е.
Не трябваше да те оставям да отидеш там,
а те пуснах ей така.
Просто е нещастен случай, Роуз.
Оставих те да отидеш
да заемеш пари вместо мен и те сполетя това.
Имахме дългове преди, защото не знаех как да управлявам нещата.
Трябваше да заемаш пари от роднини и кредитната компания,
а сега задлъжняваме и на О'Конър
само защото не знаех как да пестя.
Истината е, че те разочаровах, Мани.
Не бях добра съпруга.
Но това са глупости.
Ти си най-добрата съпруга, която някой е имал.
Роуз, просто говориш глупости.
Можете да си представите как се почувствахме,
когато разбрахме, че Ламарка и Монели са мъртви.
Сякаш някой реди картите срещу нас.
Но станалото, станало.
Имаше още един картоиграч, и г-н Фераро и съпругата му
ще ни помогнат да го намерим. Нали ще го намерим, Роуз?
Да, беше... Беше лош късмет.
Но това не трябва да ни разстройва.
Трябва да се поровите и да намерите други свидетели.
Намерете бившия боксьор, ако е възможно.
Можем да използваме Фераро да свидетелстват за репутацията ни.
Обещаха да ни помогнат, както могат,
с хотелския регистър и каквото могат да си спомнят.
Нали, Роуз? - Да.
Естествено, разбирате, че е работа на прокурора
да разбие алибито ви, ако е възможно.
Ще доведе свидетели, за да ви разпознаят,
и те ще се закълнат, че вие сте обирджията.
Мисля, че трябва да се върнете в Корнуол
и да съберете още факти на ваша страна.
Сега, тази втора дата,
18-ти декември.
Някой от вас спомня ли са някакво събитие или обстоятелство,
което може да ни е полезно?
18-ти декември? - Спомням си, че не излизах много
преди Коледа. Имах зъбобол
и челюстта ми беше така подута, че не ми се работеше.
Работех в клуба, но иначе не излизах от къщи.
Правеше ли впечатление? - О, да. От оркестъра
непрекъснато ме занасяха. - Колко продължи това?
Две седмици преди Коледа. - Ходихте ли на зъболекар?
Да, няколко пъти.
И той би удостоверил това?
И ако сте обрали застрахователния офис на 18-ти декември,
подутото лице е щяло да се забележи.
Разбира се. - Да.
Но никое от момичетата, които ви разпознаха, не е споменало това.
Да. Мисля, че можем да използваме някак това и,
разбира се, Роуз също би могла да го потвърди.
Да.
Предполагам.
Да, аз...
Подутата ви челюст е нещо, върху което трябва да поработя.
Имате ли името на зъболекаря?
Имам го някъде. Ще ви се обадя, когато се прибера.
Ще доведа графолог, защото вашият почерк
и почеркът на бележката за обир
трябва да се сравнят и да се докаже, че са различни.
А, сега искам вие двамата пак да помислите за Корнуол,
когато се приберете. Добре е да намерите името на боксьора.
И да си спомните някои други подробности.
Ще се видим вдругиден?
Да, господине. - Добре.
Роуз?
Довиждане, г-жо Балестреро.
Ще спечелим това дело, знаете.
Довиждане.
Обичайно ли е това?
Не. Не го разбирам.
Мисля, че трябва да я заведеш на доктор, Мани.
Мисля, че да.
Имате предвид веднага?
Не знам. Не съм доктор,
но бих казал, че е много болна жена.
Роуз, почти сутрин е. Още ли не си си легнала?
Не.
Скъпа, тук е хладно.
Трябваше отдавна да спиш.
Не мога да спя.
Роуз, това е втората нощ, когато като се прибера, те намирам будна.
А и не ядеш.
Скъпа, не трябва така.
Не мислиш ли, че трябва да отидеш на доктор?
Нищо ми няма. Защо да ходя на доктор?
Ами,
когато човек не спи и не яде, и, изглежда,
че губи интерес към всичко, навярно докторът може да помогне.
Сега не можем да плащаме за нищо. Как бихме могли на доктор?
Мислих за делото
и кой ще остане с момчетата.
Обадих се на мама, тя ще дойде и ще остане.
Ако и ти искаш.
Роуз...
Последните няколко дни на теб не... Изглежда, не ти пукаше
какво става с мен на делото.
Не разбираш ли? Няма никакъв смисъл да ти пука.
Каквото и да направиш, те са го уредили да бъде срещу теб.
Колкото и невинен да си,
и колкото и да се опитваш, ще те признаят за виновен.
Е, повече няма да сме играчка в ръцете им.
Няма да излизаш.
Няма да ходиш в клуба
и момчетата няма да ходят на училище.
Премислих всичко, докато седях тук.
Ще заключим вратите
и ще си стоим в къщата.
Ще ги заключим навън и ще ги държим там.
Да, може би това трябва да направим.
Няма да излизаме повече, отколкото трябва,
но има едно нещо, което трябва да уредим.
Дали мама да дойде тук или момчетата да отидат при нея.
Искаш да разкараш децата от къщата,
защото мислиш, че съм луда.
Така ли?
Е, и ти не си идеален.
Откъде да знам, че ти не си луд?
Не ми казваш всичко, което правиш.
Откъде да знам, че не си виновен? Би могъл да си.
Би могъл! - Роуз.
Роуз.
Ти отиде в кредитната компания,
за да заемеш пари за ваканция.
Направи го, а не можехме да си го позволим.
Винаги си искал да купуваш неща на изплащане.
Казвах ти да не го правиш.
Казах ти, че ще се трупа, докато няма да можем да се справим.
И се натрупа.
И тогава те се намесиха отвън,
и ни стовариха това.
И те ще ни победят. И ти не можеш да спечелиш!
Те развалиха алибито ти.
Ще го нагласят така, че да ни смажат,
и ще го направят. Ще ни смажат!
Вярно е, Мани.
С мен нещо не е наред.
Трябва да им позволиш да ме приберат.
Какво ви кара да мислите така?
Хората ми вярваха,
а аз ги предадох.
Но не винаги е било така, нали?
Предполагам, че не.
Кога за първи път се почувствахте така?
Когато арестуваха мъжа ми.
Тогава разбрах, че съм го предала.
Е, как сте го разбрали тогава?
Някак го разбрах.
Те искаха да изобличат мене.
Мислили са за Мани или за вас?
Не, те искаха да ме накажат,
защото го разочаровах и го предадох.
Сбърках във всичко.
Е, не го ли арестуваха, защото са го мислили за виновен?
О, не. Те знаеха, че не е виновен.
Аз бях виновна. Те преследваха мен.
Преследваха мен и ще ме пипнат.
Няма смисъл да се опитва.
Безполезно е.
Кое е това, което е безполезно г-жо Балестреро?
Ами всичко.
Нахвърлят се срещу мен от всички страни.
И няма смисъл.
Знаят, че съм виновна.
Какво не е наред с Роуз, докторе?
Умът й?
Да, г-н Балестреро.
Колко е сериозно?
Ами, в момента умът й е в затъмнение.
Не вижда нищо, както е,
и вини себе си за случилото се с вас.
Но тя за нищо не е виновна.
Разбира се, че не е, но мисли, че е.
И толкова силно го вярва,
че това затъмнява целия свят пред нея.
Вижда огромни опасности, надвиснали отвсякъде,
и мисли, че тя ви ги е навлякла.
Е, има добре известен модел за това, което преживява.
Погребана е под някакво свлачище
от страх и вина.
И какво можем да направим?
Най-доброто е да я поставим в контролирана среда,
където може да получава медицински грижи.
Имате предвид институция?
Трябва да бъде избрана внимателно
и трябва да й осигури спокойна обстановка.
И помощ, от каквото се нуждае, за да намери изход
от лабиринта от ужас, в който е попаднала.
Не би ли могла
да си бъде вкъщи с нас?
Не, ако мислите за нея и искате
да й дадете шанс да се оправи.
Просто не мога да повярвам, че Роуз...
Не мога да я пусна.
Тя живее в свят, различен от нашия.
Страховит пейзаж, който може да е
откъм тъмната страна на луната.
И аз не съм там?
Вие сте там и децата са там,
но не, така, както сте.
Чудовищни сенки казват отвратителни неща.
Тя знае, че е в кошмар,
но това, че знае, не й помага.
Не може да излезе.
Нелечимо ли е?
Нелечими случаи няма.
Искам най-доброто възможно.
Най-доброто за нея.
Ето чантата ти, скъпа.
Хайде, скъпа.
Г-н Балестреро? - Да.
Това е жена ми.
Мисля, че най-добре е да се сбогувате тук, г-н Балестреро.
Довиждане, Роуз.
Довиждане.
Бихте ли дошли с нас, моля?
Роуз?
Кристофър Балестреро, моля станете.
Тези лица са призовани днес тук като съдебни заседатели,
за да ви съдят по обвинение в престъпления:
в обир втора степен, две основания,
крупна кражба втора степен, три основания,
и грабеж втора степен, две основания.
Влизат и се заклеват, преди
да може да бъдете изслушан. Моля, седнете.
Също, дами и господа,
ще изслушаме друга дама, която работи в застрахователния офис.
Казва се Констанс Уилис.
Тя безспорно ще го разпознае, дами и господа,
като човека, който е е бил в застрахователния офис
на датата, когато са станали обирите.
След това ще изслушате Алис Денърли,
друга млада дама, която работи в застрахователния офис,
която по същество ще удостовери същото като г-ца Уилис.
Ще изслушате и детективите, които са арестували обвиняемия.
И този обвиняем е признал пред детективите,
че е имал финансови затруднения и е трябвало да заеме пари,
не да отиде на хиподрума и да заложи, а е трябвало да заеме
пари, за да плати на букмейкърите в Ню Йорк.
Имал проблеми с тях. Трябвало да се разплати.
И това, което е заел, дами и господа,
вероятно не е било достатъчно.
По същество точно за това ще свидетелстват свидетелите.
Те ще разпознаят този обвиняем
като човека, извършил обирите.
Сигурен съм, дами и господа, че когато изслушате свидетелите,
ще можете да произнесете само една присъда
и тя ще бъде ''виновен според обвинението''.
Благодаря.
Уважаеми господин съдия,
г-н старши съдебен заседател, дами и господа съдебни заседатели.
Изслушахте подробно обвиненията по делото.
Както ви е казал окръжният прокурор,
обвинителният акт е само обвинение.
Много ми се иска доказателствата по делото
да дойдат от свидетелите,
които ще въведем по време на делото.
Защото в последна сметка това, което ви казвам сега или по нататък,
или което г-н Томасини е казал или може да ви каже по-късно,
е от малко значение или без значение в случая.
Вие трябва да решите делото според показанията
от устата на свидетелите при явяването им пред вас.
Обвиняемият според американската правна система
не е задължен да доказва нищо.
Може да седи тук безмълвен, да не каже нито дума.
Прокуратурата трябва да представи доказателствата.
Ние ще призовем пред вас в съда
редица важни, почтени граждани.
И аз ви приканвам да ги наблюдавате внимателно
и да определите в светлината на показанията им
вината или невинността на Кристофър Иманюел Балестреро.
Защото от устата на тези свидетели
ще бъде установено за пълното ви удовлетворение,
че обвиняемият, който стои тук обвинен в тези престъпления,
фактически не е извършил нито едно от тях.
Ще ви помоля да обсъдите вероятностите в това дело.
И ще ви помоля, след като всички доказателства бъдат внесени,
да помислите дали не си казвате че това е трагичен случай
на сбъркана самоличност.
Защото на 9-ти юли 1952 г...
Това ли беше целият ви разговор с този човек?
Доколкото си спомням, да.
Той каза: ''Не се обаждайте на никого и никакви звънци.''
Дадох му парите.
Дали сте му 200 долара? - Да.
Тогава какво направи той?
Напусна офиса.
А вие какво направихте?
Отидох при управителя и му казах за случая.
Г-жо Джеймс, бихте ли огледали тази зала.
Кажете ни дали виждате мъжа, който е бил в офиса ви
на 9-ти юли.
Да, виждам го.
Бихте ли слезли и показали?
Ето го там.
Бихте ли слезли и поставили ръката си на рамото му?
Да се отбележи в протокола, че свидетелката е слязла,
отишла е до място до обвиняемия
и е сложила ръката си на рамото му.
Случи ли се нещо друго, след това?
Да. Ан беше помолена да отиде...
Под ''Ан'' разбирате г-жа Ан Джеймс?
Да, господине.
Г-жа Джеймс отиде до касата си
и също му даде пари от...
Преди да отиде до касата си,
чухте ли този човек да казва нещо?
Да. След като му дадох пари от моето чекмедже,
той й каза да даде пари от нейното чекмедже.
И тя даде ли му пари? - Да.
Тя даде ли ги на този човек? - Да.
Виждате ли този мъж в тази съдебна зала?
Да, господине. - Бихте ли слезли и
сложили ръката си на рамото му? - Не е необходимо.
Бихте ли ни го посочили? - Кой е мъжът?
Станалият джентълмен с червената връзка.
Станал? - Седнал там.
Как е облечен?
Морско син костюм, червена връзка, бяла риза.
Сега, г-це Уилис,
не е ли факт, че е имало строй за очна ставка в 110-ти участък?
Точно така. - И колко мъже бяха строени?
Шест, бих казала, седем.
И Кристофър Иманюел Балестреро беше един от тях?
Точно така.
Как беше облечен?
Беше с палто и шапка, мисля.
Имаше ли мъже в този предполагаем строй,
които сте познавали преди онази нощ?
Протестирам срещу ''предполагаем''. - Както искате го наречете.
Не се уважава. Това е неговият избор на думи.
Колко от мъжете познавахте? - Един.
И той беше той? - Съпругът на г-жа Джеймс.
Как беше облечен съпругът на г-жа Джеймс онази нощ?
Кафяво пардесю и кафява шапка.
Сега, г-це Уилис, бихте ли казали на заседателите как стана това?
Какво ви е казано да направите, за да посочите обвиняемия в строя?
Казаха ни да броим и да кажем кой номер е.
Кой беше номерът на г-н Балестреро?
Ако помните. Ако не помните, просто кажете.
Боя се, че не си спомням.
Помните ли под кой номер беше г-н Джеймс?
Не, той много се въртеше.
Мъжът номер едно беше ли с пардесю?
Доколкото си спомням, всички бяха облечени еднакво.
Беше или не с пардесю мъжът под номер едно?
Каза, доколкото знае, че всички са били облечени еднакво.
Помните ли колко висок беше, приблизително, мъжът номер едно?
Ако знаете. Ако не знаете,
кажете така. - Не знам.
Колко тежеше? - Ако знаете, кажете.
Ако не знаете, кажете. - Не, не знам.
Ваша Чест, трябва ли да седим тук и да слушаме това?
Съдът ще реши кое е добро показание, г-н съдебен заседател.
Съдът е трезв съдник за това, кое е добро показание.
Когато делото ви бъде предадено, вие единствено ще съдите за фактите.
Ваша Чест, може ли адвокатът да дойде при вас.
Да, господине.
Ако Ваша Чест благоволи с оглед на всички обстоятелства,
свързани с току-що станалия инцидент,
искам процесът да бъде обявен за невалиден.
Искането ви се приема.
Дами и господа съдебни заседатели.
право на адвоката е да направи предложение
за невалиден процес, което съдът току-що допусна.
Ние трябваше да поискаме това.
Нищо друго не можеше да се направи.
Какво значи това, г-н О'Конър?
Значи, че трябва отново да минем през всичко това.
През всичко? - През всичко.
Чакане за нова дата, избор на други съдебни заседатели,
разпитване на свидетелите.
Не може ли просто да продължим?
Не и след казаното от съдебния заседател.
Трябва да започнем отначало.
Имаме също толкова добър казус, колкото и преди.
Нищо не е изгубено.
Просто трябва да го преживеем отново.
Приемаш ли го, Мани?
Ще се опитам, г-н О'Конър.
Благодаря.
Май щях да го приема по-добре, ако бях признат за виновен.
Сякаш те прекарват през месомелачка.
Един път не е достатъчно. Трябва пак да ти го направят.
Все пак аз стоварих всичко това върху себе си.
Бях такъв идиот.
Всички щяхте да сте по-добре без мен.
За нищо не си виновен, Мани.
Просто лош късмет, което може да се случи на всеки.
Да, какво мога да направя?
Моли ли си?
Да.
За какво се моли?
Молих се за помощ. - Моли се за сила, Мани.
Не знам как нещо може да помогне, ако нямам малко късмет.
Някой е извършил тези обири. Къде е той?
Може би е в затвора за друго престъпление
в друг щат. Може би ние ще...
Никога няма да бъде заподозрян за нещо, извършил в нашия квартал.
Сине мой, моля те, моли се.
Трябва да вървя на работа.
Един фунт шунка, моля.
Какво е това? - Това е пистолет.
Давай парите от касата.
Какви пари?
Спокойно, г-жо, спокойно.
Това няма да ви помогне.
Не се приближавай.
Назад!
Никога не съм правил това преди!
Пуснете ме. Имам деца! Никого не съм наранил. Пуснете ме!
Полиция? Тук имаме един човек.
Опита се да обере магазина.
Да. Можем да го задържим.
Един за детективите, лейтенанте.
Право напред.
Мани, викат те в 110-ти участък.
Какво има?
Заловили са когото трябва. Всичко ще се оправи.
Мани.
Сега няма да продължи много. - Какво има г-н О'Конър?
Къде са го намерили? - Заловили са го.
Сега, вие, г-це Уилис. Започнете да броите от дясно.
Като стигнете до мъжа, когото познаете,
спрете се на номера.
Готова ли сте? - Да.
Добре, хайде.
Едно, две, три, четири.
Сигурна ли сте, че е този?
Да.
Това е всичко. Благодаря.
Всичко наред ли е, Мани?
Да.
Не мога да чакам да...
Оттук.
Давате ли си сметка какво сторихте на жена ми?
Изчакайте ме.
Заподозрян в Обири Освободен от 'Двойник'
Роуз.
Скъпа, свърши.
Заловили са мъжа, извършил обирите. Всичко свърши, скъпа.
Мани е, Роуз. Дошъл е да те види.
Знам.
Бихте ли й казали пак добрата новина?
Да, разбира се.
Няма вече процес, Роуз.
Знаят, че не съм виновен. Заловиха мъжа.
Знаят, че съм невинен.
Можем да започнем живота си отново.
Можем да започнем от друго място, ако предпочиташ.
Имаме чудесни приятели, Роуз.
Застанаха до нас във всичко.
Г-н О'Конър, клуб ''Сторк'',
хората от Корнуол.
Не гледай встрани от мен, Роуз.
Добре.
Роуз, скъпа, аз те обичам.
Този ужасен кошмар, който преживяхме, вече свърши.
Добре е за теб.
Добре. - За теб също, Роуз.
За мен не е добре, щом като за теб не е добре.
Това не ти ли помага?
Не.
Сторил ли съм нещо, Роуз?
Има ли нещо, за което не можеш да ми простиш?
Не, няма.
Мога ли да ти помогна, Роуз?
Нищо не може да ми помогне.
Никой.
Сега можеш да си вървиш.
Не искаш ли да дойдеш с мен?
Няма...
Няма значение къде съм,
къде е всеки.
Какво ще правя с живота си, скъпа?
Нищо не остава без теб.
Момчетата се молят всяка вечер да се прибереш у дома.
Нужна си ни. - Съпругът ви сега си тръгва,
г-жо Балестреро.
Не можахте ли да поговорите? Донесе ви добра новина.
Това е добре за теб.
Сега можеш да си вървиш.
Но се върнете.
Май се надявах на чудо.
Случват се. Но е нужно време.
Роуз?
Тя сега не слуша.
След 2 години Роуз Балестреро си тръгна от санаториума излекувана.
Сега живее щастливо във Флорида с Мани и двете момчета.
И случилото се им изглежда като кошмар. Но то се случи...
Благодарим на г-н Билингслей за любезното му разрешение,
да снимаме сцени от този филм
в клуб ''Сторк'' в град Ню Йорк.