Los Anđeles, Kalifornija - 1998. godina
Idemo, momci. Hajde, stanite u red.
U jedan red, gospodo. Na sredinu hodnika.
Hajde, uz zid. - Prva jedinica! - Prva jedinica, razumem.
Na pod. Pokažite mi ruke, idemo. Ruke!
Plava šifra! Tuča u toku!
Hajde, borimo se, čoveče! Pusti ga!
Pusti me barem da uzmem svoje patike.
Meri En. - Pozdrav.
Hvala.
Adonis se danas potukao i nalazi se u pritvoru.
Ako ga želite videti, moramo da odemo tamo. On je dobro dete, samo...
Tuče se.
Celo vreme.
Džonson? - Da. - Ovuda. - Hvala.
Džonsone, imaš posetioce.
Adonise.
Uđite.
Želela bih da upoznaš gospođu...
Možemo li da porazgovaramo nasamo na trenutak?
Naravno. Biću napolje.
Zašto si se tukao?
Neću da idem u drugi dom. - Ja nisam iz doma.
Vi ste socijalni radnik? - Nisam.
Nisam socijalni radnik.
Crnčuga mi je rekao nešto za majku pa sam ga razbio.
Žao mi je zbog tvoje majke.
Znam kako je kad izgubiš nekoga.
Kad ti je otac umro, dugo vremena sam bila ljuta.
Povredila sam se, odbacila porodicu. - Ja nemam oca.
Šta si rekao? - Rekao sam da nemam oca. - To nije istina.
Umro je pre tvog rođenja, ali imao si oca.
Poznavali ste ga?
To mi je bio muž.
Adonise, jako bih volela kad bi došao kod mene.
Misliš li da to želiš?
Kako se zvao?
KRID
Tihuana, Meksiko - 2015. godina
Los Anđeles, Kalifornija 12 sati kasnije
Hej, Džejms. - Don, sedni.
Šta to imaš?
Šališ se? Dobio si unapređenje i daješ otkaz?
Gledaj, ova karijera nije za mene. - Šta ćeš da radiš?
Hvala na svemu.
Želeo sam da pričam sa tobom o mom poslu.
Video si svoju novu kancelariju? - Da, ali... - Kakav je?
To unapređenje je velika stvar. Jesu li ti zaposlili pomoćnika?
Hvala. - Jako sam ponosna na tebe.
Borba broj 2, sa Roki Balboom, izazivačem i, naravno, Apolom
Kridom, svetskim prvakom. Borba je počela. Dolazi u žurbi.
Udara ga levom i desnom. Rano preuzima vodstvo
i sad se kreće uz kraj ringa. Dobar udarac desnom rukom. Još jedna
desnica i još jedna od prvaka. Krid traži nokaut. Drži tu desnicu
i samo čeka taj precizan trenutak koji želi. Evo ga! Ali sad kreće Balboa!
Saterao ga je u ugao i udara ga levom i desnom. Balboa se vraća.
Levom i desnom u glavu. Ali sad se Krid vraća. Krid sa levicom.
Balboa prima puno udaraca.
Kreni prema njemu. Prema tilu. Tako treba.
Dobro iskoristi to vreme. Znaš šta dolazi. Tako je.
Vidi ovo. - Šta radiš ovde, čoveče?
15 pobeda, nula poraza. 15 nokauta. - U Tihuani? Ne, brate.
To su kafanske tuče. - Ionako sam unutra.
Mislio sam da krenemo lokalno da se zagrejemo i onda možemo krenuti gdegod
želimo. - Mi? - Mislio sam... - Adonise, ti momci dolaze ovamo,
tako preživljavaju.
Moraju da se bore da bi preživeli. Ubij ili budi ubijen. Ljudi ovde umiru.
Tata ti je umro u ringu. To nije šala. - Ne poznajem ga.
To nema nikakve veze sa mnom. - U redu, sad si jako žilav. - Da.
Ne, neću te da treniram. Znaš to. Niko te neće trenirati.
Pobrinuću se za to.
Stvaramo šampione u dvorani Delfi! Ne pevamo! Ne plešemo! Borimo se!
Mučite se svaki dan, borite se za nešto. U pravu ste!
Hej, slušajte! - Adonise.
Ovo su ključevi mog Mustanga. - Adonise, izlazi iz ringa!
Morate samo jednom da me udarite u glavu. - Šta moram da uložim za to?
Kevin Grir. "Banka". 10 pobeda nokautom.
2010. kalifornijski šampion. 6. u svetu u poluteškoj kategoriji.
Skupi ruke. Ti si profesionalac? - Ne, ne, ne. Razbiće te.
Ništa mi sa tim nećeš dokazati. - Bolje poslušaj svoju porodicu, momče.
O, moj Bože. Barem stavi zaštitu za glavu. Bez zaštite? - U redu je.
Ubica, zar ne? On je ubica, zar ne, Lil Djuk?
Gde si bio kad sam bio u domu? Propustio si obrok? Nisi.
Koji od tvojih ubica je sledeći? Izaberi ga!
Izaberi sledećeg! - Ja sam sledeći.
Deni Viler. Stantmen. 18 pobeda nokautom.
2. najbolji borac na svetu
Treba mi samo jedna runda, brate. - Želiš li da se zagriješ?
Ne treba mi zagrijavanje. Donesi mi stvari.
Vidim da si stavio zaštitu za glavu. Svaka čast.
Ne.
Ne beži.
Rekao sam ti da ću pobediti. Rekao sam ti. - Pokušao sam da ti kažem.
Nisi hteo da me slušaš. Nisi hteo da slušaš.
Želiš da naučiš stvari na teži način, ha?
Kako si? - Dobro sam.
Došao sam kući i želim da razgovaram sa tobom. - Da?
Dao sam otkaz.
Odakle ti to? Iz Meksika? - Nije tako strašno.
Nije tako strašno.
Sama bih te nokautirala. Znaš li koliko puta sam morala da nosim tvog oca
po ovim stepenicama jer nije mogao da hoda? - Da. - Koliko puta sam morala
da mu brišem dupe jer nije mogao da se služi rukama? To želiš? Ne.
Želiš oštećenje na mozgu. Da, želiš. Želiš imati takvo oštećenje da ne možeš
da sastaviš rečenicu. - Mogu da se povredim radeći bilo šta. - Apolo
se nije povredio, ubijen je! Ljude ubijaju! Nisam te primila
da se vratiš na staro. Bolji si od toga. - Uskoro odlazim.
Profesionalno ću da se bavim borbom. Želeo sam to da ti kažem u lice.
Ti si sin svog oca i deo si njega.
Ali ne znači da moraš biti on.
Nazvaću te.
Slušaj. Ako želiš da budeš u nečijem ringu,
ne moraš da me zoveš.
U redu, nasmejte se!
Kako si? - Ovo je snimak iz desete runde iz prve borbe, zar ne?
Dobro si to zapazio. Kako si to znao?
Čuo sam za treću borbu između tebe i Apola, iza zatvorenih vrata.
Je li to istina? - Gde si za to čuo?
Ko je pobedio? - To je tajna. Kako si rekao da se zoveš?
Doni. - Devojka je rekla da si želeo o nečemu da razgovaraš.
Da, želeo sam da razgovaram o tome da me treniraš. - Da te treniram.
Ne bavim se više sa tim. Žao mi je. Kasno je, mali. Moram da zatvorim.
Koliko je bio dobar? - Ko? Apolo? Da, bio je odličan.
Bio je savršen borac. Niko nije bio bolji. - Kako si ga onda pobedio?
Vreme ga je pobedilo. Vreme sve sređuje, ono je neporaženo.
Moram da zaključam. - Kad je Miki umro, došao je da razgovara sa tobom,
zar ne? Odgovorio te od odustajanja? Odveo te u L.A. trenirao te, vratio te.
Otkud sve to znaš? - Šta misliš?
Šta si ti, njegov rođak? - On mi je otac.
Nije. Ne verujem ti. - Nazovi Meri En. - Meri En. Njegovu ženu.
Kućni broj još uvek radi.
Tako je. Nisi razgovarao sa njom još od sahrane.
Rekla je da si održao lep govor.
Da. Lep govor.
Želim da me treniraš. Treba mi prava osoba i kome boljem da odem?
Barem mi to duguješ.
Vidim po tvom govoru da si bio u školi. Shvatio sam da imaš malo pameti.
Zašto bi odabrao da živiš kao borac, kad ne moraš?
Da je Apolo ovde, on bi ti isto rekao. - E pa nije tu.
Borim se čitav život. Nemam izbora. - Uvek se radi o izboru.
Bio sam u ringu. Video sam kako je završilo. Ta borba je trebala da bude
zaustavljena. Trebao sam je zaustaviti. - Možda je želeo da izađe kao borac.
Možda je uradio ono što je želeo.
Mislim da bi radije bio ovde, razgovarao sa tobom.
Postoji sličnost.
Inače sam ovde celo vreme.
Ako ikad budeš u komšiluku, navrati. Ako ti nešto zatreba.
Sutra ću biti u Mikijevoj dvorani. - Ne idem tamo. Dugo nisam bio tamo.
Pošto smo skoro kao porodica, ko je pobedio u trećoj borbi?
On.
U boksu, bokserovi počeci mogu biti najsvetiji deo njegovog identiteta.
Odluke koje mogu da im promene život zauvek.
"Lepi" Riki Konlan je veran sin Liverpula iz Engleske.
Mesta gde ljudi nalaze nadu u pričama svojih junaka.
Ali za neporaženog najboljeg boksera na svetu,
budućnost je nesigurna jer mu preti sedmogodišnja kazna.
Nisam planirao da provedem svoje najbolje godine u zatvoru.
Mrzim da izneverim porodicu. - Ovo bi mogao da mu bude zadnji nastup kod kuće
u jednom od najsvetijih sportskih hramova njegovog grada.
Tu će dočekati protivnika koji takođe nikad nije poražen
i koji je prošao put od kalifornijskih ulica do Američke zvezde.
Dolazi iz poznate Delfi bokserske akademije,
sa trenerom čiji je otac vodio ikone prošlosti.
Deni "Stantmen" Viler veruje da je on budućnost ovog sporta.
Konlan odlazi na duže vreme. Sad je moj red. - Nikad nisam izgubio.
Nikad me nisu ni srušili i to neće da se promeni.
Šampion u mračnoj i izvanrednoj nevolji.
Izazivač nezainteresovan za herojev ispraćaj.
Ovo je 24/7: Konlan Viler.
Razbiću tog tipa.
Nemaš poštovanja, čoveče.
Ja sam Doni. - Da?
Upravo sam se gore doselio. - U redu. Šta hoćeš, Doni? Kasno je.
Čujem tvoju muziku. - Da? Nisam znala da je tako glasna.
Jeste. Moram rano da ustanem i da vežbam. - Razumem te.
Moraš rano da se probudiš i vežbaš.
Da održiš telo napetim. Stišaću muziku. Ništa nećeš čuti. - Hvala...
Vrati ga!
Diši, Leo, diši. Bravo.
Leo Sporino, "Lav" 12 pobeda nokautom
2012. u američkom olimpijskom timu, 4. na svetu u poluteškoj kategoriji
Hej.
Mogu li da ti pomognem? - Želim da se upišem. - Odakle si?
Iz Los Anđelesa. - Holivud! Koja dvorana? Sve ih poznajem.
Iz nijedne. Samouk sam.
Samouk? - Poznaješ Balbou?
Da, odrasli smo zajedno. Većina članova vežba sama.
Za dodatnih 20 dolara mesečno, mogu te savetovati i proveravati kad stignem.
Može.
Dvostruki udarac.
Mrdaj glavu.
Uhvati, uhvati,
uhvati, uhvati,
uhvati, uhvati me.
Mogla bih da ti dam malo, ali možeš uzeti sve.
Mogla bih pokušati da pobegnem, ali samo da bi me pratio.
Volim kad me uhvatiš, uhvatiš.
Dovela sam te gde sam htela, sve mogu videti.
Ne puštaj me, odvedi me na podijum.
Treba mi još.
Obožavaoci boksa čekaju godinama na borbu između "Lepog" Rikija Konlana
i Denija Vilera. Ali izgleda da borci nisu mogli čekati još 24 sata.
Konlan je udario Vilera nakon što su se sporečkali tokom odmeravanja.
Vileru je slomljena vilica i već su najavili tužbu
WBC-u protiv Konlana.
Hej, ujo! Ujo!
Kako si? - Jesi li me nazvao "ujo"?
Da. Ili to ili S.G. - Šta je S.G.?
Stari gangster. - Ujo je OK.
Mogu ja to. - Dobro je.
Zašto si došao? Gladan si? - Ne, završio sam trening pa sam navratio.
U redu.
Možda da te nešto pitam. - Naravno. Mogu ja to.
Kako mogu da povećam brzinu ruku? - Ima tamo tipova koji ti mogu pomoći.
Tamo je tip pod imenom Pit. Prilično je dobar trener.
Ali većinu vremena provodi sa svojim borcem. Uglavnom treniram sam.
Znaju li da si Krid? - Ne izvlačim se na to. Pokušavam sam da uspem.
Prezivam se Džonson. - Ko je Džonson? - Majčino prezime.
Pored toga mi olakšava život.
Ako me budeš trenirao, niko me ovde ne poznaje. Mogli bismo proći neopaženo.
Nikad neće znati. - Da. Već sam ti rekao.
Jednostavno to ne želim, mali.
Super, ali možda bi mogao da mi daš neke savete.
Savete? - Da, stvari koje bih mogao sam da radim.
Ne prestaješ, zar ne? Kao detlić si.
Moj Bože.
U redu. Imam ih nekoliko. Ali to je sve. U redu?
Naravno. - Pet serija preskakanja konopca.
Tri serije na svakoj vreći.
Kad dođeš do teške vreće, ne udaraj bez veze jer ćeš povrediti ruke.
Moraš da koristiš i noge, OK?
Zatim pet serija...
Lagano... - N-o.
Boksanje. - Boksanje, da. - I to je to.
U redu? - Da. - U redu, izvoli.
Savršeno. - Srećno sa tim.
U redu. Pridrži to na brzinu.
U redu. - Zar ne želiš ovo?
Imam ga ovde. - Šta ako to izgubiš ili ga razbiješ? - Već je u oblaku.
Kakvom oblaku? Kakvom oblaku?
Ćao, mama, ja sam. Samo ti javljam da sam dobro
i našao sam stan. Nije nešto posebno, ali pokušavam učiniti nešto od njega.
Nedostaješ mi. Želim da se čujem sa tobom.
Nazovi me kad budeš mogla.
Preglasno je? - Ne, čuo sam da radiš.
Mislio sam da želiš da se odmoriš. Možda da odeš nešto da pojedeš?
Odakle si, Doni? - Iz L.A.- a. - Tako zovete devojke na sastanak u L.A.- u?
Samo sam želeo da znam jesi li gladna. Nije sastanak. - Da.
Znaš šta? U redu je. Dobro je.
Hej. Gladna sam.
Imam samo sat vremena. Znaš li gde ćemo?
Nadao sam se da ćeš mi ti reći. Ti si odavde, zar ne?
U redu.
Srećno, čoveče.
Gde smo sad? - U Severnoj Filadelfiji.
Ovo je Maks. - Hej, zvezdo. Šta ima?
Dobro sam, hvala. Kako si ti? - Izgledaš divno kao i uvek. - Hvala.
Kako si, prijatelju? - Ovo je moj sused i sa Zapadne obale je. Nikad nije
probao odrezak. - Ponašaću se prema njemu kao da je moj sused.
Tako ćemo biti dobri prema tebi. - Voliš li kisele krastavce? - Ne.
U redu, majonez. Stavi ljutih papričica na to, obe vrste. Kečap, više sira.
Koliko sam dužan? - 9,95 dolara. - Ne, ja ću da platim.
U redu je. Ja sam tebe zvao da izađemo. - Rekao si da ovo nije sastanak.
Nije. Gde ćemo da jedemo?
Tamo. - Čuo sam te kako govoriš džovn ovo, džovn ono.
Šta je džovn? - To je imenica. Vidiš, ovo su džovnsi.
Ovo je džovn. Ovaj restoran u kojem smo je džovn. Ti si džovn.
Imaš džovna? Momka?
Nemam. Trenutno imam previše obaveza. - Sa nastupima i slično? - Da.
Sledećeg meseca otvaram Elektrik Faktori. - Šta je to? - Veliko mesto.
Mnogi su tu počeli. Džil, Ledžend, "The Roots".
O tome se radi.
Mogu li te da pitam nešto lično?
Imam progresivan gubitak sluha.
Počela sam da ga nosim prošle godine. Ali treba mi samo na mestima sa
velikom pozadinskom bukom. Za sad. - Progresivan je, znači s vremenom...
Da. Da. Pripremam se za to.
Navikavam se na to, učim znakovni jezik i slično.
Ali samo se sećam ružnih reči. Onih koje nisu baš korisne.
Koji je to đavo? - Ne znaš? Ovo je bik, rogovi, ovo je...
Da, to je sranje. To ti je omiljeno?
Ne izgledaš mi kao bokser. U formi si, ali...
Ne znam. Zar većina boksera nije... - Kakva? - Kao sa ulice. Ne kažem
da si drugačiji, ali znatiželjna sam. Kako to da si odlučio da se boriš?
Tata mi je bio bokser. - Ima smisla.
Je li bio profesionalac? - Tako nešto.
Je li te trenirao? - Tata mi je umro pre nego što sam se rodio.
Žao mi je zbog toga.
Kako to da si odlučila da pevaš?
Tako se osećam živom.
Gde ti je sledeći nastup? - Tamo gde si me video. U Džoni Brendi.
Boravim tamo pa nastupam u petak.
Mogu li da pođem sa tobom? Želim da se pojavim. Da pokažem malo ljubavi.
Razmisliću o tome.
U redu. Evo ga, Poli.
Srećan rođendan, prijatelju.
Nisam te zaboravio. Tvoj omiljeni.
Nedostaješ mi, prijatelju.
Adrijan, draga moja.
Najbolji od najboljih.
Kažem ti, Adrijan, Bože.
Postaje sve teže popeti se na ovo brdo. Šta to znači?
Danas je dobar dan. Dobar je dan, nemam problema.
Računi su plaćeni. Jedino ponekad noću teško spavam. Leđa.
Šta god radio, sustigne te.
Hoćemo li da vidimo šta je novo u svetu danas?
Hej, Roki! - Hej, kako si? - Drago mi je što te vidim.
Rok, dugo se nismo videli. - Još si tu? Drago mi je što te vidim. - Da.
Italijanski pastuv se vratio. Kako si? - Ovde je kao na zabavi. - Da.
Dobrodošao nazad. Dugo je prošlo. - Da, puno ti hvala. - Kako si? - Dobro.
Planiraš povratak? - Ne. - Hej, šampione.
Pit, šta ima? - Nisam znao da dolaziš.
Nisam ni ja. Bio sam u komšiluku. Lepo si ovo sredio. Sve lepo izgleda.
Nova boja i sve. Lepo. - Trudim se. Sećaš se mog sina Lia? - Naravno.
Porastao je otkako si ga poslednji put video. - Da, jako. - Roki,
ima skor 17 prema 0. Stvari idu u našu korist. Lio!
Roki, ponuda i dalje važi ako želiš da se uključiš.
Malo treniranja i motivacije. - Razmisliću. - Naravno.
Kako si? - Čast mi je upoznati vas, šampione. - Takođe. 17 prema 0,
vrlo dobro. - Da, trebao sam da se borim pod Riki Konlanovim
pokroviteljstvom, ali su otkazali. - Ujo! Ujo.
Tebi se obraća? - Mislim da da. - Došao si. - Da.
Prolazio sam ovuda. Evo me. - Otkud poznaješ Holivuda?
Upoznali smo se u restoranu. - Tako je.
U redu, Rok. U redu. Ako ti nešto zatreba, samo reci.
U redu. Srećno, mali. Ozbiljno. - Hvala. - 17 prema 0.
Mali ima budućnosti. Tešku. Možemo li malo da porazgovaramo?
Ne znam, u stvari šta radim ovde, jer imam drugih planova
u životu a ovo nije deo toga. Tvoj otac je bio poseban. Iskreno,
ne znam jesi li ti poseban. Samo ćeš ti to znati kad dođe pravo vreme.
To neće doći preko noći. Primićeš batine, svašta ćeš proći.
Ustaćeš i videćeš imaš li pravu stvar. Ali moraš naporno da radiš.
Kunem se Bogom, ako to ne budeš radio, odustajem.
Svaki udarac koji sam uputio je bio moj.
Niko mi nije pokazao kako to da radim.
Spreman sam.
Dođi. Uradimo to.
Uđi u moju kancelariju. - Ozbiljan si?
Ozbiljan sam. Ovo je stara škola. Trebao bi da možeš uhvatiti kokošku.
30 sekundi? - Da, samo sanjaj.
Hajde! Ti to zoveš brzo?
Ne! Ponovo!
Mislio sam da si brz. - Dođi ovamo!
Koristi te noge! Malo jače, malo brže!
Drži tempo! Nastavi!
Kontroliši tempo i onda polako pojačavaj.
Više. Jače, jače, jače. Sad!
Zvono ne znači da je čas gotov, Doni. Nastavi. To zvono znači pakao.
Samo uhvati tu kokošku. Ništa posebno. - Dođi ovamo! Do đavola!
O, moj Bože!
Prilično dobro. Kokoške su usporile.
U redu, Doni, zauzmi stav. Napravi malu metu, okreni se sa strane. U redu.
Vidiš li ovog tipa što bulji u tebe? - Da. - To ti je najteži protivnik.
Svaki put kad uđeš u ring, protiv njega se boriš.
Verujem u to u boksu i verujem u to u životu, ok?
Jedan kratak direkt u vilicu. U redu, jedan u stomak.
Svaki put kad ga udariš, šta on uradi? - I on mene udari. - Tako je.
Blokiraj ga, izbegni ili mu se skloni sa puta. Kreni.
Ostaviću vas nasamo neko vreme.
Srećno.
Hej. - Hej. - Šta ima? Sve je u redu?
Da. - Lepo miriše.
Ne znam šta bokseri piju. Piješ li čaj?
Da, čaj je dobar. Hvala. - Da.
Znači ovo je kuća. - To je to.
Na čemu radiš?
Ovo je tvoj momak Doni iz L.A.- a u Filiju.
Fili, dom odrezaka sa sirom. Baš želim odrezak sa sirom.
Jako sam gladan. Gladan titule. Biće mi dobra i torta od sira.
Torta od sira koji si ti napravila, koju imaš.
Gde je nestao ritam? - Izvini.
Pogledaj se.
Da!
Jedan, dva, tri.
Sviđa mi se. Jako dobro.
Nastavi tako. Svaka čast. Doni, ustani. Moraš nastaviti da se krećeš.
Teško je, ali moraš. Dobićeš četvorku iz težine.
Mali izgleda dobro, šampione. - Da, dobro mu ide.
Holvud, koliko imaš kilograma?
Ne znam, verovatno oko 81 kg.
Zašto?
Skini na 79 kg i možda imamo nešto za tebe, ako si zainteresovan.
Naravno da jesam. - Ne. Ja pregovaram, ok? Ti se boriš.
79 kg? Toliko je tvoj mali težak. Kako si, Lio? - Šta ima, Rok? - Da.
Dobro bi mu došla borba za zagrevanje. - Zagrevanje? - Neću da te lažem. Ljudi
će doći da te opet vide u uglu, prvače. Biće kao nekad. Dovešćemo celi
grad tamo. Svi će malo zaraditi. - Razumem, ali trenutno se navikavam na
njega i svakog dana postaje sve bolji, ali pričekaće još malo. - Gladan je.
Moraš povremeno da ga hraniš. Znaš to.
Hvala, cenim to. Bićemo dobro. Hvala. - Razmisli o tome. - Hoću.
Rok, za šta treniramo? - Da, za šta treniramo?
Treniramo za pobedu, ne da nas ubiju. Još nisi spreman.
Mogu da izgubim 2 kila, bez problema. Nije to ništa, lako je. - Udaraj vreću.
Hajde.
Taj mali je opaki filadelfijski borac. Nisam te pre video u borbi.
Da, ali gledao sam ga i prilično sam siguran da bih ga prebio.
Šta je to? - Sredio bih ga? - U redu. - Slušaj.
Daću ti ponudu koju ne možeš odbiti. - Jesi li lud?
Ne, ozbiljan sam. Uzećemo tu borbu. - Da. - Imam šest nedelja da dođem u
formu. Šest nedelja radiću štagod je potrebno. Ako nakon šest nedelja budeš
mislio da to ne valja, otkaži sve. - Stvarno? - Zbog toga sam ovde.
Radiću to dan i noć. U stvari, sad možemo otići po moje stvari. - Za šta?
Da mogu da se doselim kod tebe.
Da osnujemo trening kamp. Stara škola, sećaš se?
Niko dugo vremena nije bio u mojoj kući i mislim da ti tamo
ne bi bilo udobno. - Hodaš okolo go? - Ne. - Onda je sve u redu.
Bolje ti je da i ti ne hodaš go okolo. To je sigurno.
Zadnji? - Da, to je sve. - Hej.
Hej! - Seliš se? - Da, danas je bila ludnica. Nisam imao priliku da kažem,
ali živeću sa ujakom neko vreme. Treniraću za sledeću borbu.
To ti je ujak? On je belac. - Da, već dugo vremena.
Biće kod mene i kad ne bude trenirao možeš da navratiš.
Super, hvala ti. Drago mi je što smo se upoznali.
Zašto me tako gledaš? - Kad si mislio da mi kažeš da ti je ujak Roki Balboa?
Nazvaću te. - U redu, neću nestrpljivo čekati.
Ta Bjanka izgleda dobra. Sviđa ti se? - Da, dobra je. Ova soba? - Da.
Žene slabe noge. Znaš šta mislim? - Noge su mi sasvim dobre. Čija je bila
ova soba? - Polijeva. - Poli. - Poli mi je bio najbolji prijatelj iako nije
bio prijateljski nastrojen. - Šta mu se dogodilo? - Preminuo je. - Žao mi je.
Neuredno je. Kasnije ćemo da počistimo. Biće udobno.
Stvarno strava slika. To je tvoj sin? - Da, moj sin Robert.
Jesi li i njega trenirao?
Pokušao sam, ali nije voleo boks, nije to za njega.
Je li još uvek tu negde? - Ne, preselio se u Vankuver sa devojkom.
Mislim da im je divno tamo. Povremeno se čujemo.
Ali bilo mu je teško da živi u Filadelfiji. Sa mnom i sa tim
da je Rokijev sin. Srećan je i ja sam srećan zbog njega.
Zašto se ne bi raspakovao. Raskomoti se.
Idem do restorana i vratiću se.
Odmah ujutro krećemo, ok? - Može.
U redu, Poli.
Dušo, volim te.
Vreme je za trening. Ovako počinješ. Tako se pokrećeš.
Odvešću te u dvoranu Front Strit u severnoj Filadefiji, prilično je
dobra. - Ok. - Tamo ćeš trenirati jer ne želim da treniraš na istom mestu,
kao i tvoj protivnik. - Ima smisla. - Don, ne ulazi.
Želim da trčiš uz mene.
Pomalo sam antičan, zar ne? - Da. - Ja ću voziti a ti pokušaj da me pratiš.
Koliko je blizu? - Dovoljno blizu. - U redu.
Čekaj. Pusti da se na brzinu zagrejem.
Uspeo si. - Mislio sam da si rekao da je blizu.
Ne toliko. Ovo je Franford. Opako mesto.
Ako želiš da budeš filadelfijski borac, ovo je pravo mesto.
Filadelfijski borci, mislim da su najjači na svetu.
Na puno načina. Možda ima nešto u vodi, ne znam, ali mesto je super.
Šta je sa ovim motorima? - Filadelfijska stvar. Voze se na
zadnjem točku, prave buku, voze se po ulici. - Voziš li ti?
Ne. Imao sam Harlija, ali sam pao pa sam odlučio da hodam.
Ovaj klinac, Sporino, ima nešto posebno.
Nije slab protivnik pa ćeš morati da se potrudiš, razumeš?
Šta misliš? Nije loše? - Uopšte nije loše.
Da. Poslužiće svrsi. Stvarno hoće.
Pogledaj ih. Cela banda je tu.
Doni, vidi ovo. Ovo je ekipa, ako sam je ikad video.
Padmane, drago mi je što te vidim. - Hej, šampione.
Kako si? - Ovaj tip je dobar
sa rukavicama, naučiće te puno toga. Ima puno znanja. A Stič je najbolji
doktor u Filadelfiji. - Šta ima? - Nadam se da nam neće trebati.
Dobro došao u Filli, brate. Drago mi je što ćemo sarađivati.
Ovo je Elvis Grant. Pravi najbolje rukavice na svetu.
Kao moj poklon tebi, da počneš kako treba...
Drago mi je. - I meni. - Napraviće ti rukavice da ne povrediš ruke.
Osećam li to kafu? - Da, to je kafa. - Upoznajte se. - Amir.
Dobro bi mi došla kafa. - Da te upoznam sa svojim sinom. Ovo je moj sin Amir.
On će ti biti sparing partner. - Amir. - Šta ima? Doni. - Drago mi je.
Desnom rukom brzo. Pusti, pusti.
Odgurni se nogom.
Hajde, Doni, malo brže. Hajde, Doni. Odmakni se. Ne, kao on. Da.
Ne možeš se brzo okrenuti. Da, samo se okreni. To ti je snaga.
Brzo, udari ga brzo. - Udaram najbrže što mogu.
Pokušavam da se odgurnem nogom kao što si mi rekao. - Doni, dođi.
Došao sam ovde da sarađujem sa tobom. - Ja ovako radim, ok?
Neke stvari ne mogu. Ne mogu to više. Više ne mogu tako držati rukavice.
Ali gledam te. Radim sa tobom. Radim sa ovim.
Lakše malo. - Još udaram zapravo?
Uspori. Hej! Dosta je. Hej, hej!
Polako, tata.
Moraš da se krećeš. To je to.
Vreme! Zvono! Zvono. - Primaš prave udarce! - Kako to misliš?
Prestanite! - Odmah skini rukavice! - Ovo je moja dvorana!
Odmah skini rukavice!
Vraćaj svoju meku guzicu u L.A.! Nisi spreman! Ovo je moja dvorana!
Jebeš ovu dvoranu! - To se zove krivulja učenja.
Nema šanse. - Hej! Znaš šta?
Ne možeš nešto naučiti dok pričaš. To je životna činjenica.
Dok pričaš ne slušaš. Izvini mu se. Obojica ste u istoj ekipi, ok?
Evo ga. Dobro. - Dobro si. U redu je. - U redu. Krenimo na posao!
Dvostruki direkt. Kreni prema gore.
Udari ovde. Tamo.
Korak po korak, udarac po udarac, runda po runda.
Korak po korak, udarac po udarac, runda po runda. Nadesno.
Hajde, idemo. Brzo, udari brzo.
Desni aperkat. Gore.
Dobro. Želim sve da izbaciš iz sebe.
Sad idi ovde. - Sve koji su te ikad nepoštovali, zamisli ih.
Sve što si ikad hteo, kreni za tim.
Sad je tvoje vreme! Reci to!
Jedan korak! Jedan udarac!
Runda po runda!
Evo ga.
Varao si!
Rok. - Kako si, Pit?
Nešto nije u redu?
Rok, znao sam. Znao sam da ima nešto u vezi sa ovim malim.
Roki, godinama pokušavam da dođeš da radiš sa nama. - U redu je.
Iznenada, klinac iz Holivuda izvuče te iz senke. - Ne, ne iz sekne.
Nisam želeo ništa da radim u dvorani, to je sve. - Roki, zvao sam u L.A.
Mali se zove Adonis. On je Kridova krv.
Ova borba je upravo postala velika.
Izvinjavam se. Učini mi uslugu. Možemo li zadržati ovo između nas?
Daj. - Ne. Tražim uslugu od tebe. Želim da sam proslavi svoje ime.
Hajde, Pit.
Da. Tajna je sigurna sa mnom, Rok.
Cenim to.
Samo nastavi. Dobro izgledaš. Hajde, nastavi.
Kako se svi osećaju večeras? Reći ću vam ABC- jeva pravila i pravila države.
Nema pravila tri obaranja. Nema brojanja do osam.
Borca neće spasiti zvono.
Pod pravilom od tri obaranja mislimo na sve što sudija vidi kao takmičenje.
Ujo, skini mi rukavice. - Šta je? - Moje rukavice, samo ih skini!
Ne mogu, spreman si za borbu. Previše su ti stegnute?
Ludim! Moram da serem!
Hoće li mi neko obrisati guzicu? - Sranje! - Skini mi rukavice, ujo!
U redu, opusti se. Skinuću ti rukavice. Događa se.
Sudija, trebaće mi pomoć. - D., biću napolju. - Tako je.
Možeš li da odugovlačiš 10 min? Moram da mu vratim rukavice. - Ok, pričekaću
napolje, Rok. - Cenim to. Puno hvala. - Nema problema. Imate 10 minuta.
Prvi put to vidim. - U redu, biće ok. - Da. - Malo si nervozan? - Nervi?
Požuri.
Plavi ugao, crveni ugao.
U redu, momci, upustva ste dobili u svlačionici. Slušajte moje naredbe
celo vreme, čuvajte se celo vreme. Ima li pitanja iz plavog ugla?
Pitanja iz crvenog ugla? Pozdravite se. Pripremite se. - Sve je na tebi. - Da.
Sve je na tebi. Želeo si to. - Idemo, treneru. - Želim da to ostvariš.
Možeš li ti to? - Uradimo to. - U redu, idemo. - Uradimo to. Idemo, ujo.
Sve zavisi od ovoga danas!
Nema sutra! Idemo!
Lepo! Pomeraj se i ciljaj ga, pomeri se i ciljaj!
Direkt! Udari ga!
Tu mu je lice! Hajde! Gde je direkt?
Ruke gore. Ruke gore, mali.
Diši, mali, diši!
Idemo, momče! Idemo! - Skloni se odatle.
Nastavi da se krećeš, Doni! Skloni glavu! Tako je.
Kreni na njega! Kreni na njega!
Prekid! Moj prekid! Idemo, momče!
Tako je! Tako je! Dobro. Odmakni se.
Lio! Lio! Lio!
Jedan udarac gore.
Nastavi da se krećeš. Tako je. Blokiraj levu stranu. Blokiraj levu.
Opusti se. - Hajde, momče! Dođi po ovo! Dođi!
Dobro ti ide. Nastavi da ga pritiskaš.
Razdvojite se! - Idemo, Lio!
Idemo. Kreći se! Kreći se napred!
Dobar udarac!
Hajde, Doni!
Šta to radiš?
Vreme!
Dobro. U redu.
U redu je. Duboko udahni. Kroz pluća. Duboko udahni.
Pogledaj me. Sviđa mi se šta radiš. Malo si napet. Opustićeš se, ok?
Evo šta želim da uradiš. Želim da ga neopaženo udariš levicom. - To je to.
Onda ga udari u telo i glavu. Čim vidiš da se otvorio, udari ga
u bradu, to će ga spustiti... - Stavi štitnik za zube, još nekoliko sekundi!
Tvoj stari mi je to uradio. Uspelo je.
Stavi štitnik za zube, još nekoliko sekundi! - Lio! Lio! Lio!
Hajde!
Drži ga! Tako je! Dobar momak! Drži ga! - Razdvojite se!
Hajde!
Mali, dokrajči ga! Sad! Sad!
Ustani! Ustani! - Hajde, mali. Hajde! - Jedan! Dva! - Ustani i dođi po još!
Tri! Četiri! - Imamo ga, Rok! - Pet! Šest!
Sedam! Osam! - Dobro sam. - Devet! Deset!
To je to, dušo! Sredili smo jednog, Rok!
Sredili smo jednog! Da, sredili smo ga! - Neverovatno!
Ti si za to zaslužan! - Ne, ti si to uradio. Hajde, čoveče! Uspeo si.
Dobro si? - Dajte mu mesta. - Rok. Rok. Rok. - Srećan udarac.
Uđi, Bjanka! Bjanka! Uđi!
Izvini. Izvini.
Nisi rekao da imaš takve ruke! Zašto nisi rekao da imaš takve ruke?
Jer sam priglup. Priglup sam.
Dobro si? Šta ćemo nakon ovoga? - Idemo po njega. - Rasturimo ovaj grad! - Ok.
Pripremila sam nešto za tebe.
Drži oči zatvorenim.
Slušaj sa mnom.
Šta je sa tvojim ujakom? - Spava.
Star je.
Evo ga. - Šta ima, ujo? - Kako si? - Dobro. Malo me boli,
ali dobro sam. - Želiš li tost? - Može.
Kuvaš li ili nešto gledaš? - Ne, proveravam te.
Šta radiš? - Proveravam te. - Ne radi to. Tu sam.
Šta ima? - Želiš li nešto da mi kažeš?
Nisam lagao. - Kao da jesi. Rekao si da ti je otac bio neki borac. Nisi rekao
da je bio najpoznatiji borac ikad. - Ljudi me drugačije gledaju kad znaju.
Drugačije gledaju i na Apola. - Da, Doni, ali ja nisam takva. Briga me
za to. Brine me da budeš potpuno iskren sa mnom. - Slušaj. U pravu si.
Ozbiljno, gledaj. Ti...
Odsad ću da ti budem potpuno iskren.
U redu. Njegova žena ti nije majka?
Apolo je imao aferu sa mojom majkom. Umrla je kad sam bio mlad.
Nekoliko godina sam bio po domovima.
U popravnom domu. Onda me Meri En pronašla i primila.
Još nešto?
Pitaj me. - Sa koliko devojaka si bio pre mene?
Nešto drugo? Bjanka, hajde, ti si drugačija.
Kako? - Kad sam sa tobom osećam se kao da te poznajem celi život. Reci mi
da se ti tako ne osećaš. - Briga me. To je strast, zaljubljenost.
To nestaje. - Ne vidim da će se to dogoditi. - Zašto ne? - Motivišeš me.
Samo sam motivacija za tebe? - Hoćeš li da tražiš problem
u svemu što kažem? - Ne, tražim istinu u tome što govoriš.
Ne brini, u redu je. Možda si i ti samo motivacija za mene. - Stvarno?
To mi ne smeta.
Šta je?
Iako mu ličiš. - O, moj Bože. Mrzim to! Samo želiš da me iznerviraš!
Dobro došli u PTI, momci i devojke. Krećemo sa boksom.
Adonis Džonson, nepoznati bokser kojeg trenira Roki Balboa,
uzeo je titulu Liu Sporinu u poluteškoj kategoriji u drugoj rundi tehničkim
nokautom sinoć u Filadelfiji. Anonimni izvor je potvrdio
da je Džonson najmlađi biološki sin Apola Krida.
To se držalo u tajnosti jer je Džonson plod Kridove nevere.
Bokserski svet je uzbuđen što ima još jednog Krida u ringu, ali, Vilbon,
hoće li to oštetiti Apolovo nasledstvo? - Da oštetiti njegovo nasledstvo?
Vratimo se malo na istoriju Apola Krida. Smatram ga jednim od najboljih
svih vremena. Kraj rasprave. Omaklo mu se, pogrešio je, kao većina ljudi.
Ovo neće biti prvi put, posebno u bokserskom svetu! - Da.
Ali neću reći da će to da mu uništi nasledstvo. - Mislim da je to neugodno
i mislim da je porodica to osetila jer je tako dugo bila skrivana tajna.
Ali imam jedno pitanje. - Koje? - Može li mali da se bori kao i njegov otac?
Teško je reći.
Pronašao sam našu sledeću isplatu.
Pogledaj.
Kridov sin? - Da. - Šališ se? - Ne. Ima jednu borbu.
Da, da, znam. Ali ima Balbou kao trenera.
Nikog više nije briga za Balbou. Mali je tu samo zbog imena.
Učinićeš to. - On ni ne zaslužuje priliku.
Poslušaj me. Ovo nije pregovaranje, ok?
Ti si idiot koji se šetao Tokstetom sa pištoljem. Sećaš se?
I ti si bio klovn koji nije mogao da se kontroliše na vaganju
i izgubio milione u postupku. Milione. Zato ponovo pogledaj.
Ne želim da me ovakvog pamte. - Briga me kako će te pamtiti.
Brine me samo da ti deca imaju krov nad glavom kad budeš gotov sa tim. Razumeš?
Halo? - Tomi Holidej na telefonu. Menadžer Rikija Konlana.
Da, kako si? - Slušaj. Je li istina ono o malom?
O malom?
Imate li ti i mali pola sata za poslovni sastanak?
Ako možeš da dođeš, naravno.
Razgovaraćemo sa tobom, ali mora biti brzo jer treniramo.
Mogu da dođem za dva dana. - Da. - Čućemo se. - Dobro.
O, čoveče.
Hvala vam na vašem vremenu. Odmah prelazim na stvar.
Moj borac mora da se bori u sledećih šest meseci, a sve smo pobedili.
Želite da se borim protiv Konlana? - Mislim da bi ti to bio
mudar potez. Bio si u Meksiku za vreme profesionalnih borbi? Tamo si imao
skor 15 prema 0. Računajući borbu sa Sporinom, to je 16- 0.
Niko ne mora da zna za te borbe, zar ne?
Misliš da sam spreman? - Doni, on je došao jer zna da si sigurna stvar.
Zar ne? To mu je sigurna pobeda. - To nije istina.
Da, jeste.
U redu, slušaj. Dobro.
Ovo bi mogla da bude poslednja borba mog borca. I želim da bude važna.
U vezi sa tim, treba nam da promeniš prezime u Krid. Radi formalnosti.
A šta ako odbijem?
Onda neće biti borbe. Bez prezimena nema borbe. Nema govora o tome.
Dobro. Dobro. Obojica uzmite jedan dan, razgovarajte o tome
i videćemo šta ćete da kažete, ok?
To je dobar posao. - Ne mogu ja to. To nije moje ime.
Želim sve da uradim vlastitom zaslugom. - Da? - Da.
Imaš zanimljiv način da to pokažeš. - Šta bi to trebalo da znači?
Zar Apolo i Roki nisu bili najbolji prijatelji? Ispada da želiš
da iskoristiš sve što je ostalo. Mislim da toga ne treba da se stidiš.
Čega se plašiš? - Čega se ti plašiš?
Ne znam. - Ta stvar sa sluhom te ne plaši?
Oduvek sam znala da će se jednom to dogoditi pa sam imala plan
da radim ono što volim dok god mogu.
Mislim da je to sve što stalno radimo. Znaš?
Onda, čega se ti plašiš?
Plašim se da uzemem njegovo prezime i da izgubim. Zvali bi me prevarantom.
Lažnim Kridom. - Zašto ne razmišljaš o onome šta je istina?
Voliš da se boriš, zar ne?
To te čini srećnim? - Da. - A ti si sin Apola Krida?
Jesam. - Onda iskoristi to ime.
Tvoje je.
Ujo, jesi li dole? - Jesam.
Znam da ne želiš to da uradim, zar ne? - Mogu da se setim
boljih stvari da se urade, Doni. - Ali ako to uradimo...
Kako ćemo to da obavimo?
Pa...
Viši je od tebe. Može da te dohvati.
Definitivno ima više iskustva od tebe. I brži je od tebe.
On je prvak. A pošto je prvak, moraš da odvedeš borbu njemu, kao
što sam ja uradio. Moraš da kreneš u telo. Da kopaš. Dok to radiš,
nalaziš se u jako opasnom položaju jer može da te sredi.
Nije mi lako da budem u tvom uglu, mali.
Ne znam jesi li ti spreman za to. Ne znam jesam li ja spreman za to.
Ali uradiću ono što želiš. - Da je neko drugi u mom uglu,
ne bih to uradio.
Ali imam tebe.
Ti odluči.
U redu.
Boriću se protiv Rikija Konlana.
Boriću se protiv "Lepog" Rikija Konlana!
Nemoj previše da ga izmoriš, Rok. - Da. - Još je štene. - Hajde, hajde.
Smanji udaljenost. Tako je. - Da. Jedan, dva.
Dobro. Hajde. Telo, dođi ovamo.
Da. Dobar udarac.
U redu. Hajde.
Kopaj duboko. Telo, telo, telo. Dobro.
Malo ćeš da se odmoriš?
Odmori se.
Ujo, jesi li dobro? - Dobro sam. - Sve u redu? - Dobro sam. Sve sam izbacio.
Dobro sam. - U redu. - Pusti me da prošetam.
Samo... dobro sam. - Siguran si? - Da.
Šta ti je? - Ne znam. Ne znam. - Dođi ovamo.
Pusti me da hodam. - Moramo nekog pozvati da te odvede kod doktora, ok?
Dobro. - U redu, idemo. Prođi uže. Držim te. - Polako. - Hej, Stič!
Žao mi je. - Ne, ne. Šta? - Ne, stvarno mi je... - Neka mi neko pomogne!
Ćao. - Ćao. - Doni. - Doktore Katari.
Gospodine Balboa, kako se osećate? - Ok, stvarno ok. Mogao bih sad otići.
Čula sam da ste pali. Je li to prvi put da ste pali? - A da me nisu udarili.
Daću vam još infuzije. Trebalo bi vam biti bolje od toga. Obavićemo testove
ujutro i pustiti vas. - Možete li to da ubrzate? Imamo puno toga da uradim.
Opusti se. Spavaj. - Kasnije ću da vas obiđem. - Hvala vam.
Moram to brzo da obavimo. Moramo... Doni, moramo da treniramo.
Da, spavaj.
Treba li vam još moja pomoć? - Ne! Dobro smo. - Dobro smo, hvala.
Možeš? Šta ti treba? - Mislio sam da si se izgubio.
Ništa, ništa. - Dugo nisam video ovakvu hranu u ovoj kući. - Da?
Da. Inače sve što jedem je preliveno sosem ili slično.
Uzmi kupusa. - U redu, samo...
Malo? - Da, samo malo. Bjanka, predivna si
i mislim da ćeš biti velika pevačica. Mislim da ćeš
ti biti veliki šampion poput tvog oca. Možda i bolji.
I za mene, koji ima sreće što vas oboje poznaje. Idemo.
Cent'ani. 100 godina. - Čast mi je. - Baš sam srećnik.
Nastavi da radiš na tom udarcu.
Tako je. Želim da ga udariš sa iste strane.
Kreneš nadesno i udariš ga sa desne strane. Vrlo dobro.
Malo žešće, sa malo više snage. Preteraj. Da! Vrlo dobro.
Hej, Rok. - Da.
Dobro. Dobro izgledaš. - Postaješ ljubomoran? - Da, malo.
Za tebe. - Hvala.
Halo? Da? Da.
Da, dobro. U redu, hvala.
Gospodine Balboa.
Hvala vam što ste tako brzo došli.
Pregledali smo rezultate vaših testova i na
biopsiji smo pronašli znakove Ne-Hodgkinovog limfoma.
Šta on radi? - To je oblik raka.
Znam da strašno zvuči, ali dobro je da smo ga pronašli rano. Svejedno ćemo
morati da uklonimo tumor iz limfnih čvorova i odmah započeti hemoterapiju.
Moja žena je to pokušala. - G. Balboa, što se tiče lečenja, ovo je najbolja
opcija. - Ne, razumem, ali moja žena je to pokušala i mislim da to ne želim.
Nije ispalo najbolje. Ali u redu je. - Uz lečenje,
imate dobre šanse za oporavak. Bez njega...
Dobro mi je sa tim, stvarno. - Barem uzmite ovo.
Sadrži informacije o vašoj dijagnozi i opcije za lečenje.
Može početi... - Puno vam hvala.
Cenio bih da nikome ništa ne kažete, ok?
Čoveče! Koja gužva, ne bi verovao. - Autobus za starce je kasnio, a?
Hej, to je bilo nisko. - Istina je. - Uđi u ring.
Požuri i spremi se. - Spreman sam. - Dobro. - Čekao sam tebe.
Stavi rukavice i prestani toliko da pričaš.
Moramo da obavimo neke stvari. Sve zavisi od tebe.
Ja sam već imao karijeru i dobro sam prošao. Šta je tvoj izgovor? Nemaš ga.
Sad je na tebi red da ispuniš očekivanja. - Samo ću da stavim...
Mogu ja to. - U redu, dobro.
Sad...
želim da uvek, uvek paziš na sebe. - Da.
Nisam došao da pričam, počni da se krećeš.
U redu. Zaštita za zube. Razumeš me?
Previše udaraca u glavu, a? - Da, svejedno, treneru. - Ulazi, šampione.
Zvono. - Idemo, Krid.
Budi prvi, Doni. Hajde!
U redu, Amir. - U redu, šampione. Ne napreži se.
Ovo je ozbiljno?
Nije bitno. Sad treba da razmišljaš o nadolazećoj borbi.
Samo to treba da ti bude na umu, ništa drugo. - Kako to
misliš da ne razmišljam o tome? Kad počinješ sa lečenjem?
Ne idem na hemoterapiju.
Ako ubrzo ne kreneš sa tim, umrećeš.
Znam. - I to ti odgovara?
Da.
Ludo zvučiš, čoveče. Daj mi ključeve. Odmah te vozim u bolnicu. - Uopšte
nisam lud. Kad bih mogao da uzmem sve dobro i stavim u činiju ili tako nešto,
i kažem: "Evo, želeo bih da kupim još jedan dan sa mojom ženom",
uradio bih to. Umro bih kao srećan čovek, na tom mestu.
Ništa od toga.
Sve što imam je nestalo i evo me tu.
Ali znaš šta? U redu je.
Jer sam sebi rekao: "Ako se slomim, povredim, bilo šta.
Neću to da popravljam. Čemu trud"? - A ja sam samo skitnica koja živi u
tvom stanu, ništa. - Dobar si momak, dobar borac.
Ali imaš budućnost ispred sebe. - Ja?
Tamo, kao i oni likovi na zidu.
Nazad, u prošlosti. Nigde ne idemo.
Za tebe sam samo stari trener. To nas je spojilo. Znaš?
Nismo prava porodica.
To nam je samo bilo u glavi, mali.
Šta si uradio? Šta si uradio?
Zašto si to rekao?
Šta ima, mali Krid? - Dobro je.
Hej! - Šta ima, brate? - Hej! - Šta ima? - Ćao.
Dobro si? - Da. Kako si ti? Dobro si?
Jesam, dobro sam. Malo sam nervozna. Ima puno ljudi, nisu moj tip, znaš?
Da, vidim. - Vidi, to je bokser, mali Apolo Krid.
Poznajem mu devojku. Šta ima, Bjanka? - Hej. - Više nikog ne poznaješ?
Ne, pozdravila sam te kad sam prošla. Ti meni ništa nisi rekao.
Sigurno jesi. Ne ponašaj se tako. Zašto se ne bi slikao sa mnom
za Instagram? - Da, može.
Hajde. Znam da imaš posla. Dobro došao u moj grad, šampione.
Evo ga, Ebi. - Tako je. Dobro izgledaš, mali Krid.
Ne zovi me tako. - Da te tako ne zovem? Kako da te ne zovem?
Nazvao si me mali Krid. Rekao sam ti da me tako ne zoveš. - Gledaj,
pokazivao sam ti ljubav, čoveče. Ne moraš da budeš takav.
To je u redu, to je sve ljubav.
Znam da je u redu. Definitivno to znaš. - Kad mi pričaš, govoriš opako, kontaš?
Bolje da pričam sa tvojim lepim momkom. Dobićeš kartu za put kod
oca, ako budeš tako pričao. - Ne! - Diži se, crnčugo! - Doni! Doni!
Doni! Prestani! Prestani! Prestani!
Razbiću te! - Doni! Doni!
Kako je? - Sad je dobro. - Znate li šta se dogodilo?
Morali smo da ga razdvajamo.
Tukao se sa ostalim zatvorenicima. - O, ne. Je li ko povređen?
Ne, ništa opasno po život. - U redu, hvala. - Nema problema. - Da.
Hej, Doni.
Kako si, sinko?
Poznajem puno policajaca i rekli su mi da mi je prijatelj
u zatvoru. - Prijatelj? Samo si mi trener, zar ne?
Žao mi je za ono što sam ti rekao u dvorani.
Samo sam pričao, nisam to mislio. - Kloni me se.
Slušaj, Doni... - Ne diraj me. - Hajde, šta... - Skidaj ruke sa mene, starče!
Nosi svoju bolesnu guzicu odavde! Odlazi!
Došao si da mi pričaš kao da smo porodica!
Zbog tebe je moja prava porodica mrtva!
Neću da odem dok ti ne kažem šta mi je na umu.
Mrziš me, o tome se radi.
Ili si možda ljut na nekog ko nije ovde, Doni, ko ne može da se brani.
Znaš? Znam kroz šta prolaziš. Bio sam na tvom mestu.
Znam kako je osećati se napušteno, biti ljut na sve.
Ti si bolji od toga.
Oprosti mu. Jer to ne možeš da promeniš. Jer ti to škodi.
I dalje si zarobljen u njegovoj senci.
Moraš da se krećeš, Doni. - Samo idi, čoveče.
Idemo, Džonsone.
Bjanka!
Ne kucaj mi na vrata kao policija! - Možeš li mi dozvoliti da se izvinem?
Ne, ne ide tako. Izvineš se kad nekog poliješ, ali ti si napao zvezdu mog
nastupa, nastupa za koji sam naporno radila. Što da sam se ja na tvojoj
borbi glupo ponašala? Bi li ti to odgovaralo? Ne bi, tako sam i mislila.
Kako je bilo? Rasturila si? - Da, bili smo dobri.
Uprskao sam, ali moram da živim sa tim. Ali nikad nisam hteo da te izneverim.
Šta si onda hteo, D? Da se takmičiš ko ima veći ego?
Roki je bolestan.
Ima rak. Ne tražim izgovore za svoje postupke,
ali saznao sam to pre tvog nastupa. - Koliko je loše?
Žele da započne hemoterapiju, ali on je previše mačo za to.
Isuse.
Možda možeš da ga urazumiš.
Mislim da ne želi da čuje ništa što imam da kažem.
Pozdravi ga u moje ime. - Bjanka, nemoj da mi zatvaraš vrata.
Oboje imamo puno toga što nam se događa i mislim da treba
da se fokusiraš na svoje, a ja na svoje. Žao mi je. - Šta to znači?
Shvatam, zabrljao sam.
Verovao sam ti! Možeš li da me ne isključuješ?
Žao mi je, ok?
Trebaš mi sad.
Crnjo, šta ima? - Šta ima?
Čuo sam da si ti sin Apola Krida.
Jesam.
Eto šta ima.
Izgleda da si smršao 2 kilograma. Sedni i jedi.
Kako izgledam? Puštam da me treniraš dok ti sediš i umireš?
Poput svake druge borbe. - Ova borba?
Već sam je video.
Postane loša koliko god je moguće.
I većinu vremena ne pobeđuješ. - Briga me. Neću da treniram
dok ne počneš da se lečiš. Ako se ja bude borio i ti ćeš.
Hej. - Šta ima? - Bio si u dvorani?
Ne, bio sam ovde. - U redu. Izvoli. Sećaš se toga?
Ustani. Spreman si? - Šta je... - Želim da zamisliš da boksuješ.
Ovo je lepa soba, da vidim kako se krećeš. - Ozbiljan si?
Želiš da ja to uradim? - Ne, u redu je. - Spreman? - Hajde. - Sad!
Tako je.
Radili smo to sa jednom rukom. Iako ne želim ništa da kažem.
Nemoj da udariš gospođu. Verovatno će da te sruši.
U redu. Hajde, skoro smo stigli. Hajde, ujo.
O, Bože.
Hajde, idemo.
To! Tako treba, da! Još! To!
Jedan. Dva? Dogovor je bio dva. - Ne mogu, ne. Vrti mi se.
Dvostruki direkt.
Stani tu.
Dobro. Barem imamo brzinu.
Treba nam da sedne, kad nešto udari da to razbije.
Dobro. Drži korak, moraš da držiš korak. Hajde!
Još malo. Još samo malo. Dobro.
Dobro. Samo nastavi. To!
Vidi, on isto radi. - Da, radi, tako izgleda.
Ali mislim da krije nešto u rukavu za tebe.
Predivno. - Ideš da vidiš Roka? - Da, idemo!
Imamo te! Idemo! Napiši istoriju, Krid! Idemo!
Šta ima? Hajde, svi! Idemo! Hajde!
To mi se sviđa, čoveče! Idemo da vidimo Roka u Front Strit! Krenite za mnom!
Liverpul, Engleska
Želiš li da ih pozdraviš?
Mesto izgleda poput crkve. - Kao umetnički muzej. - Da, predivno je.
Borba počinje za otprilike dva minuta. Čim se pojavi, krenuće na tebe. - Ok.
Ne dopusti da te sredi. - Hvala svima što ste došli.
Krenimo odmah sa pitanjima.
Mlada dama sa leve strane. - Konlane, možemo li očekivati tuču pri vaganju?
Pohađao sam časove savladavanja besa i pokušavam da kontrolišem svoju narav.
Moram da se pobrinem da zaboravi sve do subote veče.
U redu, sledeće pitanje. Mladić sa naočarima.
Šta je sa razlikama između vas? Ti koji si postigao uspeh preko noći i Konlanov
put od siromaštva do bogatstva. - Ništa se ne događa preko noći. Borim se već
neko vreme... - Baš to mu se dogodilo. Uspeo je preko noći, nikad nije imao
borbu u životu. Dobio je ovu priliku jer je sinoć pronašao to prezime.
Puno se govori o nasledstvu u ovoj borbi. Džonsone, možeš li nešto reći
o tome? - Da, pokušavam da stvorim svoje vlastito nasledstvo.
Nasledstvo? Jesmo li mi neki komedijaški klub?
Tip pored njega, to možemo nazvati nasledstvom. - Jako smo slični.
Ne padaj na to. - Otac mi je radio na dokovima. Njegov otac je bio
prvak sveta u teškoj kategoriji. Ljudi vole razmažene bogataše... - Ne znaš
ništa o meni. - Znam dovoljno. - Sad sam ovde. - Našao si se ovde. Ti si
lažan Krid. - Sad ću da ti pokažem. Tata mi nije ovde.
Sedni! - Želiš ovde da se tučeš?
Može! Učiniću to sad, kučko! Možemo odmah! - Krid moj šupak! - Smiri se!
Dobro si? - Dobro sam. - Dobro, videćemo.
Izbiću ti taj osmeh sa lica.
Doni, Rok je.
Ujo, jesi li dobro? - Da, dobro sam. Nisam mogao da spavam.
Ni ja. - Smem li da sednem? - Naravno.
Doni...želim da mi učiniš uslugu kad se sve ovo završi.
Da, bilo šta. - Dobro. Nije važno, ali želim to da rešimo, može?
Da, dogovoreno. - Eto.
Dobro si? - Jesam, zašto?
Stalno gledaš u vrata. - Ne.
Čuješ li nešto? - Ne.
Ko je to? - Ne znam.
Kako si, Bjanka? Šta radiš ovde? - Vas dvoje me ubijate.
Slušaj. Hoćete li biti... - Znamo.
Stvar sa nogom. - Da. - Noge, da. - To je važno. - Razumem.
Želiš li da uđeš? - Da.
Molim te.
Ja ću. - Dobro. - U redu.
U redu.
Ima dosta mesta. - Nije bilo dovoljno iznenađenja za jedan vikend?
Nije od mene.
Izgradi vlastito nasleđe. Mama!
Lepe boje.
Obuci ih u drugoj sobi i vidi kako ti pristaju.
Da.
Hej, šampione. - U redu, Doni, ponosan sam na tebe.
To će mu doneti sreću.
Nikad nisi bio pred toliko ljudi? Nije bitno. Nikad nisi bio tako daleko od
kuće. Nije bitno. Važno je što ćeš da ostaviš u tom ringu
i šta ćeš da poneseš sa sobom. Znaš li šta je to? Ponos.
I saznanje da si dao sve od sebe. I da to radiš za sebe.
Ne za mene, ne zbog sećanja na svog oca, nego zbog sebe.
Vidim u tvojim očima da ćeš uspeti.
Idemo. Padman.
Udari ovde.
Idemo.
Da. - Kombinacija sa levim aperkatom.
Hajde. Tako treba. Idi gore.
U redu, momci, vreme je. Osvojimo to prvenstvo!
Vreme je, dušo. - Idemo, momci.
Hajde.
Idemo.
Uvek bih bio nervozan u ovakvim trenucima,
ali to je normalno i daće ti energiju. Vrlo normalno.
Idi tamo i pokaži mu ko si.
To si želeo i to si dobio. Želim da uživaš u tome. Uradi to.
Konlan! Konlan!
Riki Konlan, 28 pobeda nokautom. Nosilac pojasa u poluteškoj kategoriji
Pozdrav svima. Ja sam Džim Lampi. Dolazi nam Riki Konlan.
100 hiljada ljudi je na nogama za nešto što bi mogao biti njegov zadnji odlazak
u ring u profesionalnoj borbi. Maks Kelerman, kakve šanse ima
mladi Amerikanac? - Ima ime. Zato je ovde večeras. Ima li znanje?
On je sin Apola Krida, Roki Balboa mu je u uglu.
Sve svetske legende mu neće pomoći ako ne zna da se bori.
Pitanje je zna li da se bori?
Dame i gospodo, dobro došli u Godison Park u Liverpulu u Engleskoj,
gde je večeras glavni događaj. 12 rundi boksa,
za šampiona sveta u poluteškoj kategoriji.
Za hiljade prisutnih i milione koji prate širom sveta,
dame i gospodo, pripremimo se za borbu!
U crvenom uglu, obučen u zvezde i pruge,
njegov profesionalni skor od 16 borbi, 16 pobeda,
izazivač Adonis "Holivud" Krid.
U plavom uglu, obučen u crno-plavo,
sa 36 borbi, 28 nokauta,
on je šampion sveta u poluteškoj kategoriji,
"Lepi" Riki Konlan!
U redu, idemo.
Kako ste, momci? Znate šta očekujem od obojice. Razgovarali smo o tome u
svlačionici. Želim da se štitite i poštujete moje naredbe. Bez niskih
udaraca i glupiranja. Borite se pošteno,
hoćete li? Razumete? Pozdravite se.
Lep šorc, momče. Šteta što ti tata nije ovde da se u njemu bori.
Znaš šta? Začepićeš mu ta velika usta, ok?
Znaš šta treba. Jedan korak, jedan udarac, runda po runda. Možeš ti to.
Počinje prva runda. Lepi Riki Konlan u crnom
šrcu i Adonis Krid u crveno, belo, plavom.
Konlan je značajno visočiji i misli da će lako uputiti direkt,
da drži mladog Krida na distanci. - Odmah možete videti koliko je
Konlan opušteniji. Bio je ovde pre. - Mrdaj nogu! - Drži levicu gore!
Takva nervozna energija može da te izmori tokom borbe. - Jaki levi
Konlanov aperkat. Krid se odmiče. Nije lako upasti samo tako u veću ligu,
kad se pre niste borili sa nekim poput Konlanom. Naravno, ne postoje mnogi
slični Konlanu. - Krid pokušava da se približi Konlanu, na konopcima je.
Konlan se lako udaljava od njega. - Krid je uputio direkt, Konlan se
smeje. Konlan ga jako udara u telo. Jako ga udara desnim krošeom i gura
Krida na konopce. - Razdvojite se! - Sudija, ma daj! - Bori se pošteno!
Dobija upozorenje od sudije. - Krid ga je razbudio tim udarcem
i Konlan mu je to naplatio. - Krid je spreman za udaranje.
Krid promašuje i zauzvrat prima udarac.
Savršeni unutrašnji aperkat. - U ugao! Jedan! - Krid pada. - Dva!
Tri! Četiri! - Dobro sam! Dobro sam! - Pet! Šest! - Ok sam! - Protresi se.
Već obaranje za Rikija Konlana. - Jesi li dobro? Siguran si? - Ok sam!
Borite se!
Konlan upućuje udarac odmah nakon zvona. Prva runda pripada Konlanu.
Je li ti ovo stvarno, momče? Je li ti stvarno?
Kako je oko? - Malo krvavo. - Gledaj, nemoj da te zbuni.
Razbiću ga. - Uradi to u sledećoj rundi. Nemoj da čekaš. - Budeš li tako
grešio skupljaćemo te sa usisavačem, ok? - Adonis
ima sreće što ta runda nije trajala 30 sekundi duže.
Hajde, dušo, šta to radiš? - Evo šta želim da uradiš.
Udarićeš ga direktom i desnicom. Kad bude otvoren udari ga desnim aperkatom
i razbij ga. Ostani fokusiran. - Prva runda je bilo teško iskustvo za mladog
Krida. Nakon rasprave sa Rokijem između dve runde, dolazi po još.
Konlan je pokazao moć svog aperkata pred kraj runde.
Vraća se na boksovanje u trenutku. - Budi prvi! - Pritiskaj ga, Rik!
Logika nalaže da Krid mora pronaći put ispod Konlanovih dugih ruku
i stvoriti pritisak iznutra. - Dođi! - Do sad uglavnom udara Riki Konlan.
Težak levi Konlanov udarac, aperkat.
Drži ruke gore! - Saterao je Krida u ugao. - Zagrli ga!
Krid ga je zgrabio da spreči napad.
Ti si šampion, zar ne? Ti si šampion?
Pokaži mi. Hajde.
To je bio savršen Kridov udarac desnicom! - To! - To!
Krid je opako promašio i bore se licem u lice.
To ubrzo prelazi u blisku borbu. - Hajde! Hajde!
Razmenjuju udarce, desni, levi! Obojica udaraju!
Ovo je neverojatna akcija! - Dvostruki aperkat! Hajde!
Kridov jak udarac desnicom. - Krvariš kao i ja! - Vratite se u svoj ugao!
Hajde! - Krvariš kao i ja! - Čoveče! To nije ništa!
Sviđa mu se to! Ako je Konlan mislio da će imati laku pobedu, sad zna
bolje! - Krvari kao i ja! - Pripadaš ovde! Ne znaju šta si sve prošao
i sigurno ne znaju šta smo zajedno prošli. - Ne želim da odmeravaš snagu
sa njim. Želim da se zaštitiš. Drži udaljenost. - Razbiću ga u delove.
Sad zna da misliš ozbiljno. Moraš da veruješ da ti to možeš. - Velika runda
za Krida. Ne samo bodovno nego i psihološki. - Probudio si
uspavanog diva. Napašće te sa svim šta ima. - Adonis izgleda sve bolje
u borbi protiv šampiona. Izgleda da je pronašao svoj ritam.
Dovrši ga.
Ovo je preraslo u pravu borbu! - Jedan po jedan udarac! - Hajde, D!
Konlan pokušava da kazni Krida izbliza. - Dovrši ga!
Velika kombinacija do kraja treće runde za Konlana. Krid ne zna gde je.
Krenuo je u pogrešan ugao. - Ima dugačke ruke.
Zato što igraš njegovu igru, Doni.
Budi strpljiv. Jedan korak, jedan udarac. - Runda po runda. - Tako treba.
Jedan korak, jedan udarac... runda po runda. - Peta runda od planiranih 12
i već je potpuno drugačija borba od onoga što su stručnjaci predviđali.
Pretvara se. Ima sreće što je u istom ringu s tobom da ga udaraš. Zapamti to.
Krid je uspeo u stvaranju pritiska na Konlana i naterao ga je na borbu.
Krid je puno dokazao u ovoj borbi. Primio je udarce, ali ih je i zadao.
Ali ne izgleda kao pravi protivnik najboljem borcu na svetu.
Prolaziš kroz pakao tamo, ali i njemu je isto. Vidim mu to u očima.
Nisi zaostao kao što misliš. Skrati taj direkt, skrati udaljenost,
dođi ispod njega i moći ćeš da ga razbiješ. Moraš da ga odbaciš od sebe.
Većina kritičara nije mislila da Krid može izdržati ovoliko. - Doni, ispod!
To! - Hajde, Riki! - U nekim trenucima Krid agresivno preuzima.
Ali teška desnica tera Krida nazad u ugao.
Taman kad izgleda da Krid preuzima kontrolu, Konlan ga skoro nokautira.
Iskoristi taj pritisak. Ti si taj koji vodi. Nije navikao na ovaj nivo, ok?
Stavi ih na konopce! Stavi ih na konopce! Duboko udahni. - Momak je brz.
Hej! Boriš se protiv samog sebe. - Sam protiv sebe. - Tako je.
On ti je samo na putu. - Shvatam. - Skloni ga sa puta! Idemo!
Ne samo da je mladi Adonis Krid još u ringu, nego je još uvek u borbi.
Teška Kridova levica. - Konlan je bio nadmoćan favorit,
udarajući mladog Krida desnicom kao što ste videli.
Vrati sve što te ikad povredilo. Svu bol koji si imao u sebi, sve što te
zadržavalo. Stavi to u obe šake i želim da prođeš kroz njegovo telo.
I obećavam ti, glava će mu pasti.
Dolazimo do dela gde svi instinkti ulaze u igru.
Većina stručnjaka je očekivala da će Konlan izbegavati razmenu udaraca sa
Kridom, ali spremno to radi. - Krid upućuje težak
udarac u telo. - Konlan je u nevolji! Teška levica u telo.
Šampion je u lošem stanju, Džime. - Krid je shvatio da ima
bolje šanse da povredi Konlana u telo nego u glavu!
Kakav aperkat! - Ne! - Krid je posrnuo.
Telo! Telo! - Razmenjuju udarce u telo!
Priprema svoj direkt, izgleda da će Krid da uputi jedan veliki udarac.
Pomeraj noge!
Doni, ustani!
Ustani, D!
Hajde, dušo.
Stič!
Krid je ustao kao opsednut čovek - Ok si? Pogledaj me. - Bio je gotov!
Doni! - Pao je, ali nije bio gotov. Konlan misli da slavi nokaut.
Siđi! Ustao je! - Ali sudija čisti Kridove rukavice. - Dobro si.
Krid je ustao pre odbrojenog vremena i akcija ponovo počinje.
To je srce šampiona. Ima očevo srce, to znam. - Doni, budi spreman!
Još posla za Konlana. Udarci u telo.
Pokušava još jednom da sredi Krida. - Uhvati ga, za ime Božje!
Stič je uradio odličan posao sa desnim okom, ali sad levo oko izgleda skoro
zatvoreno. - Zatvara se. - Rok, je li dobro? - Moraš da se vratiš...
Ostani tamo, Bjanka, dobro je. - Dobro je, čoveče, dobro je.
Dobro sam. - Dobro si? - Jesam. - Siguran si. - Jesam. Dobro sam.
Primio je puno udaraca u telo i u glavu. Levo oko je potpuno zatvoreno.
Zaustaviću ovo. - Ne! - Da vidim oko. Vreme! Doktore, pogledaj ga!
U redu. Pokaži mi oko. Pokaži mi oko, Adonise.
Koliko prstiju vidiš? Koliko?
Koliko, Adonise? - Četiri. - Ponovo.
Dva.
Vreme! - U redu. Diši na usta. Duboko diši, mali, duboko.
Imaš najbolje izglede, pobedićeš. Pobedićeš! Ali budi pametan i drži se
podalje od njega. - Ide na spavanje ovaj put. Gotov je u ovoj rundi.
Trebao sam da prekinem borbu tvog oca. Ovu ću sad da prekinem. - Nemoj, ok?
Pusti me da završim. Moram to da dokažem. - Šta to? - Da nisam greška.
Pogledaj me. Nikad nisam imao prilike da zahvalim Apolu što mi je pomogao
kad je Miki umro. Ali to nije ništa u poređenju šta si ti uradio. Naučio si
me kako se ponovo boriti i idem kući da se borim protiv toga. Ali ako se ja
borim, želim da se i ti boriš. Želim da odeš u taj ring i da nokautiraš
tog gada. Možeš li to da uradiš? Reci to. - Nokautiraću tog gada.
Znam da hoćeš. Znaš zašto? Zato što si Krid i volim te, mali. - I ja tebe.
Idi. - U redu, dušo, idemo.
Sredi ga, Doni!
Počinje dvanaesta runda. Praktično niko osim Kridove porodice i prijatelja,
nije očekivao da će ga videti u dvanaestoj rundi protiv Rikija Konlana.
Razmenjuju udarce kako se približavaju poslednja tri minuta.
To je bio jak gornji aperkat.
To! - Svaki put kad poželite da kažete da je to početak kraja,
drugi borac uputi udarac, koji ne možete verovati.
Teška Konlanova desnica. - Hajde! Nemoj da sediš tamo!
Razmenjuju udarce u naizmeničnoj akciji koju većina nije očekivala.
Krid prima teške udarce, ali i upućuje svoje. Adonis uzvraća!
Još jedna odlučujuća runda između dva ratnika. - Riki, razbij ga!
Hajde, mali!
Krid se izmiče i tera šampiona u ugao! - Telo!
Plasira udarce u telo kao da je Roki Balboa! Ide gore kao da je Apolo Krid!
Razbij ga! - Završni trenuci borbe!
Riki!
O tome ti ja pričam! - Konlan je pao.
Prvi put u karijeri da je srušen na pod.
Zvono ga ne može spasiti u dvanaestoj i poslednjoj rundi.
Riki, ustani! - Ostani dole! - Ostani dole! - Šest!
Dramatično odbrojavanje u Livepulu. - Sedam. Osam. - Mora da ustane da bi
sačuvao svoju šansu za pobedu. - Jesi li OK? - OK sam. - Pogledaj me!
Ok sam. - Ustao je! - Šta? - Zvono se oglasilo, Konlan je preživeo 12. rundu!
Kakav kraj. Da je ta runda potrajala još 30 sekundi,
možda bi imali novog šampiona. Nezaboravna borba u nezaboravnoj noći!
Nije više samo prezimenjak Apola Krida, nego živa inkarnacija.
Dame i gospodo, molim vas aplauz za ova dva ratnika u ringu.
Pobednik prema odluci sudija...
i još uvek neporaženi šampion sveta... - Bio si dobar, mali.
"Lepi" Riki Konlan! - Doni, pokrali su te.
Da je ova borba bila deset sekundi duža... deset sekundi duža... - Krid.
Samo tako nastavi, prijatelju. Ti si budućnost ovog sporta.
Ponosno nosi to prezime. - Poštovanje.
Čestitam, Adonis, na senzacionalnom trudu.
Želim da zahvalim mami. Ona je kod kuće. Volim te.
Iako je ljuta što ovo radim, nadam se da sam je učinio ponosnom.
Skoro sam imala infrakt, ali ponosna sam na tebe. - Porodica mi je ovde.
Bez njih, ovo ne bi bilo moguće. - Roki, sin Apola Krida,
pogleda te i nazove te svojom porodicom. Šta to za tebe znači?
Znači da sam pravi srećnik. Šta drugo da kažem?
On je pravi borac i pomaže mi da se borim protiv nekih stvari zato
to cenim. Stvarno. - Adonise, znam da nikad nisi upoznao oca.
Ali da je ovde večeras, šta bi želeo da mu kažeš?
Rekao bih mu da ga volim i znam da me nije namerno ostavio.
I ponosan sam što sam Krid.
Hvala, Adonise i čestitam na senzacionalnoj predstavi. Džim.
Krid! Krid! Krid!
Hajde. Pričaj sa njima. Hajde.
Publika je na nogama. Niko ne želi da napusti arenu.
Svi prisutni znaju da su videli nešto posebno.
Borbu koji nikad neće zaboraviti. Riki Konlan je osvojio meč.
Adonis Krid je osvojio veče.
To je to? - Da.
Želim da vidim mogu li da se popnem po ovim stepenicama.
Kad si prvi put došao ovamo? - Sa dvanaest godina.
Mislim da mi je to omiljeno mesto.
Kad dođeš do vrha misliš da možeš leteti.
Skoro smo stigli. Možeš ti to.
Hajde, mladiću. - Čekaj da uhvatim dah. - Hajde, nema stajanja.
Odmorićemo se na vrhu. - Samo minut. - Ne, to si tražio, zar ne?
Idemo. Korak po korak.
Da.
Hajde.
Korak po korak. Ko ti je to rekao? - Neki starac.
To sam mislio za tebe, ne za sebe.
Mislim da su dodali još koju stepenicu. Ne znam.
Skoro smo stigli. - Proći ću još poslednje dve. - Još jedna.
Kako se osećaš? - Dobro. Jako dobro.
Dobro si, starče? - Jesam.
Lep pogled.
Ako dovoljno jako gledaš, možeš da vidiš svoj čitav život odavde.
Kako izgleda? - Uopšte nije loš. A tvoj?
Uopšte ne izgleda loše.
K R A J
Sinhronizacija i obrada "SHARK Productions"