Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Bazat pe fapte reale
Boston, Massachusetts - 1976
- Cum merge? - Mama e supărată, iar unchiul e furios.
- Nu e căsătorită? - Divorțată, cu patru copii.
Bănuiesc că părintele ajuta.
Ajuta?
Dle Burke, sunt în spate, vorbesc cu episcopul.
- Și părintele? - L-am pus în camera de recreere.
A venit cineva de la presă?
Un tip de la Citizen, dar l-am alungat. Nimeni de la ziarele mari.
Așa să fie și în continuare.
- Cine e? - Procurorul adjunct.
O să fie greu să țină ziarele departe de acuzare.
Ce acuzare?
Poți să-i spui părintelui că nu mai stau mult.
Sheila, știi ce lucrare bună face biserica în comunitate.
Îți garantez personal că o să-l scot pe părinte din parohie
și asta nu se va mai întâmpla din nou.
- Mai stăm puțin, Paul. - Desigur, părinte.
Sheila, îți promit...
ECHIPA DE INVESTIGAȚII
Birourile Boston Globe Iulie 2001
Întotdeauna e greu când pierzi un reporter bun.
Dar să pierdem unul dintre cei mai buni,
ca s-o pun cât mai elocvent posibil, e un adevărat șut în fund.
Dar, Robby îl cunoaște de mult timp pe Stewart
așa că îl las pe el să ia cuvântul. Robby?
Mulțumesc, Ben... cred.
Deși contrazic referința ta la vechimea pe care o am,
voi spune că plecarea lui Stuart este dureroasă, mai ales pentru mine,
pentru că... pentru cât timp Stuart? De 20 de ani?
Stuart a fost mai mult decât dispus
să se despartă de banii lui de la masa de poker.
Iar eu am un copil la facultate...
- Da, dar o să joc în continuare. - Problemă rezolvată.
Drum bun atunci.
Sincronizarea plecării tale mi se pare puțin tulburătoare.
Biroul din colț e gol.
Noul editor ajunge luni.
Așa că îmi pare rău, amice, dar trebuie să te întreb.
Ce naiba știi?
- Cum e tortul? - E foarte bun.
- Îți păstrezi porția? - Nu, e pentru Mike.
Nu pot să mănânc la ocaziile astea, mă cam deprimă.
Știu.
- Astea sunt cifrele de la Washington? - Da, sunt foarte interesante.
Și eu cred.
Nu te întreb dacă poliția te minte, știu sigur asta.
Te întreb doar cine e în spatele acestui lucru?
Bine, înțeleg. Nu vrei să vorbești.
Nu, Dan, nu sunt supărat, mi-e foame.
Vorbim de atâta timp că nici nu am luat prânzul.
Mă duc să mănânc ceva, apoi îți las o oră să te decizi
dacă vrei să fii de partea bună,
sau să rămâi îngrijorat precum restul lumii.
Pa, Dan!
- Crezi că Cahill are vreo informație? - Poate.
Doar că nu cred că relatarea asta e pentru noi.
Lui Dan îi place.
Nu-i rea, doar că nu e de noi.
- Ce nu e de noi? - Cifrele poliției.
Articolul cu cifrele, nu-mi pare că merită.
L-ai convins pe Cahill să vorbească?
Nu, dar o s-o fac.
Bun. Atunci vom ști dacă merită.
- Sus cum a fost? - Bine. Robby a ținut un discurs bun.
Sunt convins.
Am auzit că Lubin și Connor se duc la Times.
- Serios? - Da, am auzit.
O să ne termine.
O să ne trimită un tip din Miami, care să conducă lucrurile.
Ar trebui să ne ajute.
Baron a stat în Boston, măcar?
Nu cred că a mai fost pe aici, poate trebuie să-i luăm o hartă.
Un prieten din Miami mi-a spus că au redus 15% din angajați.
- Grozav. - Robby.
Noul șef vine să facă reduceri de personal?
N-am idee.
Nu stai de vorbă cu el?
- Ba da. - E vorba despre echipa noastră?
Nu știu, Mike, dar știu că Ben are nevoie de un răspuns
la articolul despre cifrele crimelor.
Îți spun, nu cred că articolul ăla e pentru noi.
Dle Baron?
Walter Robinson. Robby.
- Vă mulțumesc că v-ați făcut timp. - A fost plăcerea mea.
- Ce citiți? - Blestemul lui Bambino.
E o carte grozavă.
Apropo, Globe are bilete pentru tot sezonul la stadion,
după ce vă instalați.
Mulțumesc.
Sincer, nu prea sunt fan al baseball-ului.
Încerc doar să văd cum e orașul.
Da...
- Ești originar din Boston? - Da, născut și crescut.
Mulți din redacție sunt de aici.
Îți dă senzația unui ziar local în sensul ăsta.
Iar asta s-a schimbat în vreun fel după ce ziarul a fost vândut către Times?
Nu. Nu cred că a avut vreun impact.
Bun.
Și... ești editor pentru echipa Spotlight (Reflector)?
Prefer să mă consider antrenor și jucător, dar da.
- Ai auzit de Spotlight? - Nu. Nu în mod special.
Suntem o echipă de investigații formată din patru oameni.
Îi dăm raportul lui Ben Bradley Jr. și munca noastră o menținem confidențială.
La ce lucrați acum?
Tocmai am scos un material despre o companie de construcții dubioasă
iar acum căutăm următorul subiect important.
Cât durează asta în mod normal?
Greu de spus. Câteva luni.
- Câteva luni? - Da, nu ne place să grăbim lucrurile.
Îndată ce luăm un proiect
putem sta un an sau mai mult investigându-l.
- E o îngrijorare? - Nu neapărat.
Dar, din câte am înțeles, numărul cititorilor a scăzut,
iar internetul pătrunde pe piața dezvăluirilor.
Și cred că va trebui să analizez bine lucrurile.
Așadar...
anticipezi mai multe reduceri de personal?
Cred că putem presupune asta, dar...
în momentul ăsta sunt mai concentrat
pe găsirea unei căi prin care să fac ziarul ăsta esențial pentru cititorii săi.
- Îmi place să cred că este deja. - În regulă!
Doar cred că se poate mai bine.
- Dle Bradley. - Salut!
Am văzut cifrele poliției. Sunt interesante.
- Da, e ceva acolo. - De cât timp ai nevoie?
Încă o săptămână.
- Unde te duci? - La întâlnirea de la 10:30.
- De când? - Tehnic, sunt editor.
Tehnic. Atât de bine a mers discuția cu Baron?
- N-am putut să-l descos. - Asta-i o premieră.
- Tu? - E tot numai un zâmbet.
Bună dimineața, tuturor! Haideți să începem.
Voiai să spui ceva, Marty?
Sigur.
Bună ziua!
După cum majoritatea dintre voi ați aflat până acum, mă numesc Marty Baron.
Sunt... încântat să mă aflu aici.
Dacă ați putea să-mi spuneți fiecare numele vostru, înainte să luați cuvântul,
mi-ar fi de ajutor. Mulțumesc.
Bine.
- Peter. - Peter Canellos, Metro.
Am o încheiere pentru un subiect de senzație...
- Salut, Steve! - Mike.
La ce lucrezi?
La nimic valoros.
Ce caută Eileen McNamara la o ședință matinală?
- Ai nevoie de ceva, Mike? - Nu, sunt curios doar.
Du-te și fii serios în altă parte, am treabă.
- Bine Steve. Vorbim. - Da.
... și se pare că Pedro va sta pe bancă până pe 1 septembrie.
Jimmy spune că se întoarce anul ăsta, dar doctorul nu părea atât de sigur.
Și, asta-i rău?
Sunteți toți?
- Da. - Bun. Mulțumesc.
A citit cineva rubrica lui Eileen McNamara de weekendul ăsta?
Despre cazul Geoghan?
Da. Care e continuarea legată de acel subiect?
E o rubrică. La ce fel de continuare te gândești?
Se pare că acest preot a molestat copiii
din șase parohii diferite, în ultimii 30 de ani.
- Iar avocatul victimelor, domnul... - Garabedian.
Mulțumesc, Eileen. Dl Garabedian spune că cardinalul Law
a aflat de asta acum 15 ani și n-a făcut nimic.
Cred că avocatul ăla e cam excentric, iar biserica a respins reclamația.
Astea-s bârfe.
Poate dl Garabedian e excentric, poate nu,
dar spune că are documente care dovedesc că acel cardinal a știut.
Din câte am înțeles documentele alea sunt sub sigiliu.
Bine. Dar faptul rămâne că un preot din Boston a abuzat de 80 de copii.
Avem un avocat care spune că poate dovedi că Law a știut.
Și am scris două articole în ultimele 6 luni.
Ăsta mi se pare subiectul esențial pentru un ziar local.
Cred că cel puțin trebuie să ne uităm pe documentele alea.
Cum vrei să facem asta?
Nu știu care sunt legile aici, dar în Florida ne-am duce la tribunal.
Vrei să dăm biserica în judecată?
Tehnic n-am da în judecată biserica,
am înainta o moțiune care să ridice sigiliul de pe acele documente.
Biserica va interpreta asta ca și când i-am da în judecată.
Și restul lumii la fel.
E bine de știut.
- O decizie curajoasă pentru prima zi. - Se poate spune și așa.
Ce crezi că vor spune șefii?
Cred că Gilman o să rămână mască.
- Salutări! - Ușa.
Cum a mers?
Baron vrea să dăm biserica în judecată
pentru documentele sub sigiliu din cazul Geoghan.
Să dăm în judecată biserica? E grozav!
Am relatat despre cazul Geoghan când povestea a ieșit la suprafață acum 3 ani.
Baron încă era în Miami.
- Cred că era la Times atunci. - Nu era aici.
Credeți că un proces ar avea vreo șansă?
- Depinde de judecător. - Și de ce parohie aparține.
Bradlee. Da. Bine.
Baron vrea să discute cu noi.
Cu noi?
Bine Jim, mulțumesc. Da. Bine, mulțumesc.
Am stabilit o întâlnire pentru mâine cu un consilier extern.
- Jon Albano? - Da.
Cine e judecătorul în cazul ăsta?
- Constance Sweeney - Dificil.
- De ce? - E catolică.
Așadar... din ce am citit
nu mi se pare că am făcut o investigație amănunțită în cazul Geoghan. Așa e?
Nu, nu-i așa.
L-am cercetat în amănunțime.
David Armstrong de la Metro și Michael Polish de la Religie.
Bine, dar să înțeleg că dincolo de relatările zilnice,
n-am dedicat resurse de investigație pe termen lung
întrebării dacă cardinalul Law a știut sau nu despre asta.
Nu, nu am făcut asta.
Și ăsta e genul de lucru pe care l-ar face echipa ta?
Spotlight? Da, dar încă urmărim
povestea cu departamentul de poliție de care ți-am spus.
- Ați putea să o lăsați deoparte? - Am putea.
Marty, în trecut, Spotlight a avut succes, în mare parte,
pentru că au ales proiectele greșite.
Ai lua în considerare să-l alegi pe ăsta?
Nu știu dacă e gata să vă întâlnească,
dar îl anunț că ați sunat. Bine, la revedere.
Cum a mers?
Bine. Baron vrea ca noi să facem lumină în cazul Geoghan.
- E grozav. - N-am acoperit cazul ăsta?
E un avocat care îl acuză pe cardinalul Law că a știut ce se petrecea.
Mitch Garabedian, nu? I-am luat interviu la judecătorie.
Poți ajunge la el?
L-am intervievat o singură dată, e un personaj aparte.
Îmi plac personajele. Îl iau eu.
Bine, ia-l.
De asemenea ar trebui să vorbim cu avocatul care a citit raportul victimelor
din cazul Porter, Eric Macleish.
Tipul ăla era mereu la televizor.
- Cazul Porter? Reamintește-mi. - Da, părintele Porter. O poveste similară.
Mai puțin de o duzină de copii în Florida, acum 10 ani...
- Atunci renunțăm la poliția din Boston? - Eu sunt de acord.
Nu, o să-l lăsăm deoparte momentan. Ascultați.
Nu mai trebuie să vă spun, trebuie să fim mai discreți decât în mod obișnuit.
Bine?
Toți vor fi interesați de subiect. Nu doar The Herald.
Nu-l putem lăsa pe Cardinalul Law să afle, până când vom ști ce avem.
Mult noroc cu asta.
Când pleci bunico?
Autobuzul vine să ne ia din parcarea bisericii la ora 9.
- Merg 40 de persoane. - Vine și părintele Dominic?
Nu. Zice că n-are noroc.
Dar norocul n-are de-a face cu asta.
Știai că ultima oară bunica a câștigat 160$?
- Nu i-ai spus? - Nici măcar nu știm dacă e vreo poveste.
Despre biserică? Va fi una.
Bună, Lisa! Poți să-mi dai toate rapoartele relevante despre asta?
Da.
E pentru Spotlight?
Să mi le aduci când sunt gata. Mulțumesc.
Nu te supăra, știi unde e biroul editorului?
Se face.
Ce mai faci, Marty? Te acomodezi?
Da, așa cred.
Bine. Ce pot face pentru tine?
Aș vrea să contestez ordinul de protecție în cazul Geoghan.
Vrei să dai în judecată biserica catolică?
Doar înaintăm o moțiune, dar... da.
- Crezi că e atât de importantă? - Da, cred.
Pentru că, evident, biserica o să se lupte cu dârzenie.
N-o să treacă neobservat de cititorii noștri. 53% sunt catolici.
Cred că vor fi interesați.
Bine.
Marty, probabil o să fii contactat
în legătură cu o întâlnire față în față cu cardinalul. Așa se obișnuiește.
Da, m-au contactat deja. Am stabilit-o pentru săptămâna viitoare.
Eu n-aș menționa asta.
E cineva?
Pot să vă ajut?
Bună ziua! Sunt Mike Rezendes de la Boston Globe.
Am venit să mă întâlnesc cu Mitchell Garabedian.
- Vorbește la telefon. Luați loc. - Bine.
Bine, ascult. Spune-mi.
Bine.
Bill, unde naiba sunt hârtiile alea?
Ți-am spus să mi le pui pe birou!
Faimosul Walter Robinson în sala mea de conferințe.
Îmi pare bine să te văd din nou, Eric. Sacha Pfeiffer, Eric Macleish.
Îmi pare bine de cunoștință.
Nu joci golf, nu?
- Nu. - Bine. Colegul tău m-a stors de niște bani
la un eveniment caritabil, anul trecut.
A fost o lovitură norocoasă.
De fapt am avut ochii închiși.
Cu ce vă pot ajuta?
Ești familiarizat cu cazul Geoghan?
Sigur, 80 de reclamanți.
Toate cazuri individuale, Garabedian cred că înoată printre ele.
Și acuzațiile împotriva cardinalului Law?
Da e complicat.
Uite ce trebuie să înțelegeți, astea sunt cazuri de rahat.
Statutul prescripției e doar de 3 ani și majoritatea victimelor mărturisesc
la mult timp după expirarea acelei perioade.
- De ce se întâmplă asta? - Păi sunt copii. Vinovăția, rușinea...
Și majoritatea copiilor vin din cartiere sărăcăcioase.
Nimeni nu vrea să recunoască chestiile de genul ăsta, așa că...
Ați pus-o în privința termenului limită și...
chiar dacă reușiți să evitați asta, statutul de imunitate caritabilă
stabilește cauțiunea daunelor morale la 20.000$.
20.000? Pentru abuzarea unui copil?
Așa funcționează sistemul. Da.
Biserica e dificilă, deci cea mai bună șansă
e să încercați cazurile astea în presă.
Cum am făcut eu în cazul Porter.
Dar majoritatea victimelor nu vor să apară la televizor.
Iar Mitch nu e tocmai o persoană prietenoasă.
Da, iar dacă Garabedian nu poate
să-și convingă victimele să apară în fața presei,
atunci e foarte...
Așa e, are un drum lung în fața sa.
Presupunerea mea e că n-are nimic contra lui Law.
Credeți că blufează?
Cred că el caută să atragă publicul de partea sa
ca să obțină o înțelegere mai bună.
- Pare puțin cam nechibzuit. - L-ați întâlnit pe Mitch Garabedian?
Ți-am spus să-mi aduci moțiunea, Bill,
nu ți-am zis s-o arhivezi.
Bill...
Bună ziua!
- Cine ești? - Sunt Mike Rezendes de la Boston Globe.
Aveam o întâlnire cu dv acum o oră.
Nu pot vorbi cu tine, sunt foarte ocupat. Sharon!
A ieșit la o cafea, a zis că se întoarce imediat.
Fac o continuare unui articol.
- Cel din Phoenix? - Nu, din Globe.
- L-ai văzut pe cel din Phoenix? - Nu, nu l-am văzut.
Mi s-a părut foarte bun, aveam un exemplar pe aici pe undeva.
E în regulă, îl găsesc eu.
De fapt continui o rubrică scrisă de Eileen McNamara despre procesul dv.
"Procese." Sunt 84. Nu e o acțiune colectivă,
ar trebui să te informezi mai bine.
Aveți dreptate.
Încerc să aflu niște informații generale...
Nu înregistrezi asta, nu?
Nu. N-aș face asta fără să vă întreb.
Nu pot să-ți arăt documentele bisericii, dacă pe ele le vrei. Sunt sub sigiliu.
Da, știu asta.
Știai că au încercat să mă aducă
în fața Curții de Barou din Massachusetts de trei ori?
Mă supraveghează îndeaproape.
- Biserica? - Da, chiar ea. Da.
Vor să mă excludă din barou. De fapt, lasă aia deoparte.
- Pune-o deoparte. - Sigur.
Nu vreau să înregistrezi asta sub nicio formă.
- Nici pe casetă. Pe nimic. - Sigur.
De fapt, probabil că nici n-ar trebui să vorbesc cu tine.
Așa că...
Dle Garabedian știu că sunt lucruri pe care nu puteți să mi le spuneți.
Dar vreau să știți că e o poveste aici și cred că e una importantă.
Am vorbit deja cu cei de la Phoenix.
Da, și e un motiv pentru care nu l-am văzut.
Nimeni nu mai citește Phoenix. Sunt falizi, nu mai au putere.
The Globe are.
Dacă ne ocupăm noi de povestea asta, toți o vor auzi.
Biserica gândește în secole, dle Rezendes.
Credeți că ziarul dv are resursele necesare să înfrunte lucrul ăsta?
Da, cred.
Dar, dacă nu vă supărați că întreb... dv credeți?
Nu pot vorbi cu dv, dle Rezendes, sunt foarte, foarte ocupat.
- Sharon. - Mulțumesc.
Da.
Măcar pot vorbi cu unii dintre clienții dv?
Victimele? Aș vrea tare mult să fac asta.
Sună-mă mâine, o să mă gândesc.
- Mulțumesc. - Da, da.
UN TIPAR CUNOSCUT
Porter apare în fața tribunalului
după ce 87 de reclamații de abuzuri ies la suprafață.
- Am mai adus niște bucăți de la bibliotecă. - Lasă-le acolo.
Faceți un articol despre biserică?
Nu, nu facem un articol despre biserică.
Matt, ai găsit ceva legat de tipul ăsta, Phil Saviano?
Nu. Cine e?
Face parte dintr-o organizație a victimelor.
Un coleg a făcut un reportaj despre el, imediat după cazul Porter.
E o organizație a victimelor?
Da. Se numește RSAP.
Rețeaua Supraviețuitorilor Abuzați de Preoți.
Neinspirat acronimul.
- Vrei să dau de el? - Da. Adu-l aici.
De cât timp ai nevoie să parcurgi bucățile din ziare?
Câteva zile. Sunt multe.
- O să-mi mai trimită, Lisa. - Bine.
Cred că am mai găsit un preot.
Liam Barrett. A molestat niște copii în Philadelphia.
A fost mutat în Boston, a făcut același lucru și a fost mutat din nou.
Serios? Pare a fi Geoghan.
E o bucată din ziarul nostru?
Da, de un anume Lans Diega, scrisă în 1997.
Trebuie să fi fost în perioada când lucra la Religion.
- A avut continuare? - Nu. A fost un articol mic.
Biserica a ajuns la o înțelegere în acel caz.
- Nu-l cunoști pe Jim Sullivan? - Ba da. De ce?
Se pare că biserica l-a angajat ca s-o ajute.
Isuse! Spune-mi că a scos mingea în afara terenului.
- Nu. - De ce-ți bați capul cu chestia aia?
Îmi distrage atenția de la joc.
Știi ce te-ar mai putea ajuta?
Da, bună idee. Fac cinste cu un rând. Mă întorc imediat.
- Vreți ceva de mâncare? - Nu. De fapt, un hotdog.
- Ați făcut vreun progres? - Absolut, e o poveste bună.
De ce? Pentru că ești încă un fost catolic supărat pe biserică.
- Avem multe lucruri bune. - Cum ar fi?
Doar mă uit la meci.
- Am dat de încă un preot. Liam Barrett. - L-am intervievat.
Spuneam doar că am făcut-o.
Bine, dar tipul ăsta a fost mutat
din parohie în parohie, o dată la câțiva ani,
la fel ca Geoghan și Porter. Cred că e un tipar.
Pare puțin. Ce mai ai?
Sacha a dat peste un tip dintr-o organizație a victimelor. Phil Saviano.
De la RSAP? L-am inclus și pe el în reportaj.
Parcă te uitai la meci, Steve.
- Tipul ăla e dus cu capul. - Am făcut câteva articole despre el.
- Ne trimitea scrisori încontinuu. - Vrea un zid al plângerii.
- Și ce? Nu merită să vorbim cu el? - În ce stadiu ești cu Garabedian?
Mă ocup de asta.
Robby mi-a spus că Macleish crede că blufează.
- Cred că e ceva acolo, Ben. - Dacă e ceva temeinic, îți accept oferta.
Nu vreau să ne pierdem vremea cu asta.
Stai departe de capcana aia.
N-ajungi la capcana aia nici în visele tale, amice.
- Am mai atins-o. - Da. Poate Paul.
- Cum stăm? - Bine.
Avem două în fața lor.
- Cum te înțelegi cu noul editor? - Nu prea îi place baseballul.
Dar, pare un tip inteligent.
Da, am citit un articol despre el
în care se spunea că e primul editor evreu de la The Globe.
Probabil că au venit cu întârziere știrile în ziua aia.
- Are familie? - Nu, nu e căsătorit.
- Divorțat? - Nu cred. Nu.
Deci noul editor de la The Globe este un evreu necăsătorit care urăște baseballul.
- Da. - Trebuia să i-l dea lui Ben.
Ar fi fost logic.
Presupun că nu a ridicat mâna suficient de repede.
Apropo, am citit despre un preot, părintele Barrett.
Se spunea că ești implicat și tu.
Barrett, da. E de soi rău.
Era atât de disperat după ajutor, încât mi-am oferit serviciile.
Victima a spus că Law știa de Barrett când a venit din Philadelphia. E adevărat?
Știi că nu pot discuta despre caz, Robby.
Neoficial?
Neoficial nu pot discuta despre el.
- E legat de vreun proces? - Ai auzit de el?
Bine.
Nu știu cine e tipul ăsta Baron,
sau ce vrea, sincer nici nu-mi pasă.
Dar nu vreau să văd cum încasezi un glonț pentru el.
Depinde doar de tine.
- Aici. - Haide, haide.
Alaltăieri am intrat pe internet.
Orice vreți să știți se află acolo.
Recunosc că, în calitate de preot, devin puțin agitat.
Să mă îngrijorez în privința siguranței jobului? Nu cred.
Vedeți dv, cunoștința e un lucru, dar credința e altul.
- Salut! - Salut!
- Nu trebuia să golfezi sa ceva? - "Golfez" nu e verb.
Și n-am fost în formă.
Așa se numește?
Se mai numește și activitate recreativă.
Ar trebui s-o încerci, Mike.
- O fac prin fugă. - Da, fugi spre locul de muncă.
De ce ești aici azi?
Mă uit peste articolele despre Saviano.
Steve crede că e o fundătură.
Mi-a spus tot felul de prostii la meci.
- Da, Ben mi-a dat un email. - Da?
- Da. A spus că ar trebui să renunțăm. - Ce vrei să facem?
- Îl aducem pe Saviano. - Deci, îi ignorăm?
Cred că trebuie să-i ignorăm pe toți, în povestea ăsta.
N-am nimic împotrivă.
Crezi că Marty are idee ce urmează să se întâmple?
Nu, nici nu cred că-i pasă.
Ce încurajator!
Da.
Asta în cazul în care se înșeală.
Întotdeauna am fost fascinat de activitatea ziarelor de știri.
Obișnuiam să stau la prelegeri cu băieții Nieman, când eram la Harvard.
Am citit că, pe vremuri, ați fost editor.
Da. Asta s-a întâmplat acum mult timp.
The Mississippi Register. Era mic.
Ziarul episcopiei.
Dar pentru un pastor de 30 de ani, era o responsabilitate.
Prea mare uneori.
Cum așa?
Am fost apropiat de frații Everist.
Am luat atitudine în privința drepturilor civile.
Cititorii noștri n-au fost mulțumiți.
M-au considerat un străin băgăreț.
Îmi imaginez.
E o poziție grea, mai ales într-un oraș mic.
Cred că îți vei da seama că și Boston
e un oraș mic, încă, Marty.
În multe feluri.
Dacă pot fi de ajutor în vreun fel, nu ezita să întrebi.
Cred că orașul prosperă atunci când instituțiile sale importante colaborează.
Mulțumesc. Personal sunt de părere
că pentru funcționarea bună a unui ziar, acesta trebuie să fie independent.
Desigur. Dar oferta mea încă e valabilă.
Mulțumesc.
Intră.
Mulțumesc, Maureen.
Un mic cadou, Marty.
Gândește-te că e ghidul unui cardinal pentru orașul Boston.
CATEHISMUL RELIGIEI CATOLICE
- Am venit s-o văd pe Sacha Pfeiffer. - Cum vă cheamă?
- Phil Saviano. - Bine, așteptați puțin.
Așadar sunt singurul supraviețuitor pe care l-ați intervievat?
- Da. - Bine...
Mai întâi de toate vreau să vă mulțumesc pentru că m-ați chemat.
Și vreau să știți că aveți toată cooperarea din partea organizației mele, RSAP.
Câți membri ai în organizație, Phil?
Eram 11 la ultima noastră întâlnire.
Nu, de fapt 10. Karen s-a mutat recent.
Aveați o femeie în grup?
Bineînțeles. Ei nu discriminează când vine vorba de abuz.
N-are legătură cu homosexualitatea,
sunt doar preoți care se folosesc de statutul lor ca să violeze copii.
Copii. Fete și băieți.
PHIL SAVIANO 11 ANI
Aveam 11 ani când am fost abuzat de părintele David Holly, în Wester.
Și nu mă refer la altceva. Strict la abuz.
Sunteți catolici?
Eu am fost crescut catolic,
acum mă duc la biserica presbiteriană a soției mele.
Eu am fost. Mă duc la biserică împreună cu bunica mea uneori.
Putem spune cu siguranță că toți am crescut catolici, dar acum...
Nu mai suntem.
Bine, atunci vă pot spune...
Când ești un copil provenit dintr-o familie săracă,
religia contează mult.
Iar atunci când un preot îți acordă atenție, e un lucru important.
Când îți cere să colectezi donațiile,
sau să duci gunoiul, te simți special.
E ca și când Dumnezeu ți-ar cere ajutorul.
Poate e puțin ciudat când îți spune o glumă deocheată
dar acum aveți un secret împreună.
Așa că îl susții.
Apoi îți arată o revistă porno.
Și îi ții isonul. Și continui s-o faci.
Până într-o zi te roagă să-l masturbezi sau să-i faci o felație.
Așa că îi îngădui și lucrul ăsta pentru că te simți prins în capcană.
Pentru că te-a pus la punct.
Cum să-l refuzi pe Dumnezeu, nu?
Vedeți...
E important să înțelegem
că nu e doar un abuz fizic, ci și unul spiritual.
Când un preot îți face asta, îți răpește credința.
Așa că te apuci de băut sau de droguri.
Și dacă nici astea nu funcționează, te arunci de pe un pod.
De asta ne numim supraviețuitori.
Ați citit cartea lui Jason Barry? A scris despre cazul Gauthe din Louisiana.
- E G... - G-a-u-t-h-e.
Vorbiți și cu Richard Sipe.
A lucrat într-unul din centrele de tratament ale bisericii.
E fost preot. S-a căsătorit cu o călugăriță.
Poftiți. Asta e mărturia lui din cazul Casque.
Phil, ce e un centru de tratament?
E locul în care sunt trimiși preoții când sunt prinși.
Toate informațiile sunt în cutie. Vi le-am trimis acum 5 ani.
La Globe? Cui i le-ai trimis?
Nu vreau să spun cui, dar a spus că nu e interesat.
Dar Phil, am făcut câteva articole despre tine, le-am văzut...
Da, sincer, n-au fost suficiente.
Trebuie să înțelegeți. E ceva important.
Nu se întâmplă doar în Boston, ci în toată țara, în toată lumea.
Merge până la Vatican.
- Ai vreo dovadă, Phil? - Nu, nu încă.
Dar gândiți-vă. Sunt atât de mulți.
Cum altfel ar fi putut să țină secretul atâta timp.
- Atât de mulți ce? - Preoți!
Preoți! Cunosc 13 doar aici în Boston.
Cunoști 13 preoți din Boston care au molestat copii?
Da. De ce tot repetați tot ce spun?
- Vreau doar să clarificăm lucrurile. - Poate trebuia s-o faceți acum 5 ani.
Când v-am toate chestiile astea. Toate sunt aici.
- Pot să mă duc până la toaletă? - Da, sigur Phil.
Haide.
Ce părere aveți?
- Tipul are un scop, asta-i sigur. - Crezi?
E evident că a suferit, dar e deștept,
și dacă are dreptate în privința celor 13 preoți...
Da, poate fi un lucru important pentru tipul ăsta.
Verifică-i trecutul și ia legătura cu alți supraviețuitori din grupul lui.
Eu îi caut pe fostul preot Sipe.
Bine, dar urmărește-l pe Garabedian, e mai important.
Garabedian, ce pacoste!
Și tu poți fi o pacoste, Mike.
Mitchell, ce surpriză. Ce mai faci?
- Sunt bine, dle Rezendes. - Bine. Știi nu m-ai mai sunat.
Ți-am lăsat câteva mesaje.
Am fost foarte ocupat. N-am timp să vorbesc la telefon.
Sunt convins. Ascultă-mă, Mitch.
Lasă-mă să vorbesc cu două victime.
Poți citi interviul și dacă nu-ți place, poți să-l arunci.
Am vorbit cu clienții mei și nu vor să ajungă în ziare. Îmi pare rău.
Înțeleg asta, dar nu e nevoie să dau nume.
- Nu te cred, dle Rezendes. - Sunt convins.
- Ascultă-mă, Mitchell. - Dle Rezendes, te rog.
Nu scriu profilul cuiva, lucrez la ceva mai important.
Mai important? Nu știu ce înseamnă asta?
N-ar trebui să vă spun asta, dar fac cercetări pentru Spotlight.
Spotlight se ocupă de asta?
Da, facem investigații, dar trebuie să mă ajuți.
Trebuie să mă lași să vorbesc cu unele victime, te rog.
Te rog.
- Întoarce-te mâine la 9:30 dimineața. - Mulțumesc.
- Dra Pfeiffer. - Joe.
Bună!
- Fir-ar! - Nu-i nimic.
- Scuze. Luați loc vă rog. - Nicio problemă. Mulțumesc.
- Vă convine masa asta? - E perfectă.
Am mâncat o brioșă până să veniți, două de fapt.
Mănânc, când am emoții.
Și eu fac la fel, de fapt.
Sper că n-am întârziat. Phil mi-a spus de ora 1:00 pm.
Nu, e bine. Am ajuns eu devreme. Acum o oră.
Te superi dacă-mi iau notițe? Ai fi de acord?
Nu te superi dacă-mi iau notițe, nu?
- O să-mi folosești numele? - Nu.
Dacă nu vrei, nu.
Am un copil. Are doar un an,
dar nu sunt sigur dacă vreau ca el să știe despre toate astea.
Sigur. Înțeleg.
Putem opri interviul ăsta în orice moment, Patrick.
- Bine? - De acord.
- Poți să-ți iei notițe. - Bine, așadar...
Unde locuiai când s-a întâmplat prima oară?
În cartierul mărginaș de lângă parcul Hyde.
- Lângă acel magazin "Stop and Shop"? - Da. Îl știi?
Da, am condus un taxi câțiva ani.
Deschideau devreme și cafeaua era groaznică, nu?
Da, presupun.
Câți ani aveai, când s-a întâmplat?
Aveam 12 ani. S-a întâmplat imediat după ce s-a sinucis tata.
- Isuse! - Era un nemernic.
Nici mama nu era prea stabilă.
- La ce te referi? - Era nebună.
- Era schizofrenică. - E același rahat.
Când l-ai cunoscut prima oară pe Geoghan?
Sora mea l-a văzut la gogoșerie.
I-a povestit despre decesul tatălui meu, iar el a venit imediat la noi.
Era o călugăriță, sora Barbara,
care conducea grupul copiilor din familii cu probleme.
- Unde se întâmpla asta? - San Ambrose în Dorchester.
Bine.
Ea mi-a făcut cunoștință cu părintele Chantley.
Era un preot de stradă, păr lung, în pas cu moda.
M-a invitat în apartamentul său din Back Bay.
Unde în Back Bay?
- Pe strada Beacon. - Beacon, bine.
Ești din oraș?
Nu, am crescut în Ohio, dar mama mea e din Southie.
Deci cunoști locul. Eu nici măcar nu văzusem Back Bay.
Ce s-a întâmplat în acea primă vizită, Joe?
A fost foarte amabil la început. Foarte amuzant. Foarte degajat.
Și cred că și-a dat seama că sunt gay.
Așa că mi-a arătat o jucărie mobilă,
ca aceea de se pune deasupra pătuțului unui bebeluș.
Dar avea cuvinte diferite. Homosexual, transsexual, bisexual.
Bine. Știai că ești gay la acel moment, Joe?
Da. Dar nu era o informație pe care s-o împărtășesc cuiva.
Nu în Dorchester.
Bine. Ce s-a întâmplat după ce ți-a arătat jucăria mobilă?
M-am speriat puțin.
Cred că și-a dat seama. Așa că a spus: "Știi, ar putea să te ajute"
"dacă am juca poker pe dezbrăcate."
Bineînțeles că am pierdut.
Apoi lucrurile au continuat din acel moment.
Poți să-mi spui mai exact ce s-a întâmplat?
Mai exact m-a... molestat.
Joe, cred că limbajul o să fie foarte important în situația asta.
Nu putem să îndulcim cuvintele. Doar să spunem "molestat", nu e suficient.
Oamenii trebuie să știe ce s-a întâmplat de fapt.
- Probabil ar trebui să le luăm la pachet. - Corect.
Geoghan apare, iar mama era...
Era încântată.
- De parcă ar fi venit Dumnezeu. - Sigur. Corect.
Ce s-a întâmplat apoi?
Chiar vrei să auzi rahatul ăsta?
Da, Patrick, vreau.
S-a oferit să mă scoată la o înghețată.
- Era preot, iar eu copil, așa că mă duc. - Sigur.
Mă conduce acasă cu mașina și...
Începe să mă mângâie pe picior.
Apoi...
Își trece mâna mai sus și...
mă apucă de sculă.
Am înghețat, eram împietrit. Nu puteam să mă mișc.
Nu știam ce să fac. Eram doar un puști.
Da.
Nici măcar nu m-am atins de înghețată.
Mi s-a topit în mână.
L-ai... mai văzut după acel incident?
Da.
În regulă. E bine. O să ne oprim aici pentru moment.
Sigur.
A spus că era un mod prin care mă simt mai comod în propriul meu corp.
Ce s-a întâmplat după ce ți-a spus asta?
Și-a dat jos hainele și a spus că a fost foarte deprimat,
și dacă pot să-l înveselesc făcându-i o felație.
Un tip elegant!
- Și i-ai făcut? - Da.
Știu la ce te gândești.
De ce aș face așa ceva
unui tip ciudat care e cu 38 de ani mai în vârstă decât mine, dar...
dar trebuie să înțelegi că era prima dată în viața mea,
când cineva mi-a spus că e în regulă să fii gay.
Și era un preot.
Deci i-ai făcut sex oral?
Ați întreținut raporturi sexuale?
Da. Nu atunci, dar mai târziu.
M-a dat peste cap.
Sunt calm acum, dar acel lucru a fost începutul tuturor problemelor.
E foarte tulburător, știi?
Ca primă ta experiență sexuală să fie aceea...
apoi să fii atras de bărbați.
Îmi pare rău. Știam că o să fac asta. Îmi pare rău.
Nu trebuie să-ți fie. E în regulă, Joe. E în regulă.
Bineînțeles că e o biserică acolo.
Și un teren de joacă.
Joe, ai încercat vreodată să spui asta cuiva?
Cui? Unui preot?
- Pot să folosesc telefonul dv? - Da, sigur. Știi unde e.
Puteți să-mi folosiți numele, dacă vreți.
Mulțumesc, Patrick.
Nu-mi mulțumi, prindeți-i pe ticăloșii ăștia, da?
El e unul dintre cei norocoși.
Încă trăiește.
- Vrei o ceașcă de ceai, Sacha? - Mi-e bine, bunico. Mulțumesc.
- Alo? - Bună, Joe, sunt Sacha Pfeiffer.
- Bună, Sacha, ce mai faci? - Bine, mulțumesc.
Ascultă, Joe, voiam să te mai întreb un lucru.
Ai vorbit cu Phil Saviano despre toate astea, nu?
Da, am vorbit. Am fost la câteva întruniri RSAP.
Și Phil ți-a sugerat vreodată să faci ceva în legătură cu asta?
Nu. Reuniunile nu erau tocmai despre asta.
Câțiva dintre ei s-au dus la un avocat, dar...
- Eu n-am crezut că merită. - De ce nu?
Erau foarte multe formulare de completat. Era copleșitor, știi?
Și a zis că poate să-mi obțină doar o înțelegere mică, deci...
- Cine a spus asta? - Avocatul.
Deci te-ai dus la un avocat?
Da, dar în final n-am avut nevoie de el.
Nu credeam că e important.
- Scuze, nu încerc să ascund ceva. - Nu. Știu asta, Joe.
Îți amintești numele avocatului?
Nu, dar poate știe Phil.
Tipul a fost foarte mult timp la televizor în cazul Porter.
Era chipeș.
- A fost cumva Eric Macleish? - Da, el a fost. Macleish.
Mi s-a părut foarte chipeș.
Vin din redacție. Judecătorul Sweeney a stabilit o dată pentru audiere.
- Serios? Când? - Peste două săptămâni, în Springfield.
Canellos a pornit un pot. Costă 10 dolari intrarea.
E cineva mai important decât Globe?
Acceptă doar pariurile referitoare cât de rapid va decide Sweeney împotriva noastră.
- Robby. - Bună, eu sunt.
- Ai primit mesajul meu? - Da.
Se pare că părintele Chantley ar putea fi al patrulea preot.
- Da, cred că e. - Ai urmărit pista cu Macleish?
Tocmai am vorbit cu Phil.
A spus că Macleish s-a ocupat de câteva cazuri.
- Presupun că a uitat să menționeze asta. - Da.
Mâine mă duc la tribunal să văd
dacă găsesc vreun caz în care a ajuns la o înțelegere cu biserica.
Sună-mă după ce faci asta.
- Noapte bună! - Bine. Noapte bună!
Voiai să discutăm?
Da, am întârziat la o cină, vii până la ieșire?
Sigur.
- Isuse. Tipul ăla se duce acasă vreodată? - Se pare că nu.
Dacă o să conducă în felul ăsta, o să epuizeze redacția asta afurisită.
- Cum stăm cu Geoghan? - Mai căutăm victime.
- Vreau să extind investigația. - De ce?
Am găsit al patrulea preot. Ar putea să fie chiar 13.
- 13? - Da.
- Cine e sursa ta? - Phil Saviano.
- Isuse! I-am spus lui Mike că tipul ăla e.. - Știu, știu.
Știu, dar cred că Saviano ar putea să spună adevărul.
- Vrei să dezvolți ideea? - Nu, nu tocmai.
Simt că lucrurile se adună. Instinctul mi-o spune.
- Bine. - Bun. Mulțumesc.
Alo?
- Domnul Rezendes? - Da, cine e la telefon?
Sunt Richard Sipe.
Salut, Richard! Ce mai faci?
Sunt bine.
Îți mulțumesc pentru telefon. Phil Saviano mi-a dat numele tău.
Mă întrebam dacă pot să-ți pun câteva întrebări.
- Sigur. - Grozav.
Phil mi-a spus că ai lucrat la unul din centrele de tratament din Baltimore?
Da, la un institut psihiatric.
Era condus de Fiicele Caritabile.
Și...
Când s-a întâmplat asta, Richard?
Am început psihoterapia odată cu frăția din 1965.
Și asta a durat 5 ani, apoi am petrecut următorii 30 de ani
studiind preoții abuzivi și victimele lor.
Serios?
Și asta a fost singura ta preocupare?
Ascultă, Mike, biserica vrea să credem
că are doar câteva "mere stricate".
Dar e o problemă mult mai mare decât asta.
- Cât de mare, Richard? - Bazându-mă pe cercetare,
l-aș clasifica ca pe un fenomen recunoscut psihiatric.
E mare!
- Bună, Mac! - Bună!
Dacă aș vrea date istorice despre un preot,
parohii în care a fost trimis, unde aș găsi informațiile astea?
Zici de cazul Geoghan? Sunt în arhive. Lisa are materialul sursă.
Dacă ar fi pentru un alt preot, unul care n-a apărut în ziare.
- Ați găsit alt preot? - Ce cauți?
Ai vreo idee?
Ei, haide. Nu-mi spui?
Trebuie să ajung la o întâlnire. Mersi, Mac.
Mersi, D.
Arhiepiscopia publică un registru anual.
Fiecare preot și parohie.
Grozav. Sunt și mai vechi de anul 1998?
Da, până în perioada anilor 80.
Dar pentru mai vechi de atât, trebuie să te duci la BPL.
- Mulțumesc, Lisa. - N-ai pentru ce.
A spus că toți iau în vizor același model de copil.
Venit din familii cu venituri mici, părinți absenți,
case dărăpănate.
Deci un tip ca Geoghan urmărește băieții, nu pentru că îi preferă,
ci pentru că sunt mai rușinoși și e mai puțin probabil să vorbească.
Tipii ăștia sunt prădători, Robby.
Am vorbit cu Sipe.
A văzut o groază de astfel de copii în anii 60.
L-a numit un "fenomen".
- De ce nu l-a făcut public? - A făcut-o.
Dar biserica a făcut un efort uriaș pentru a-l discredita.
Campanii de defăimare, declarații publice de episcopi proeminenți.
E exact cum a spus Saviano și Garabedian.
- Ai mai scos ceva de la el? - Mai multe victime.
Mai multe victime?
Nu poți să-i golești buzunarele?
Îl conving eu, dar mai am nevoie de timp.
- Haide, Mike, trebuie să-l convingem. - Îl conving.
Isuse, ce miroase așa?
E un șobolan mort în colț.
Ce ai aflat?
Registrele bisericii.
Sunt despre fiecare preot din Massachusetts.
- În ce parohie a fost desemnat... - E ceva oficial?
Da, m-am gândit că ne ajută să luăm urma unor preoți menționați de Saviano.
Poate mai găsim victime.
Putem să facem mai multă lumină aici?
N-am găsit întrerupătorul. Vrei să-ți împrumut ochelarii?
- Nu, e în regulă. - Uitați-vă. 1983.
John Geoghan, aceeași parohie din Dorchester.
Deci putem afla unde se află orice preot în orice an?
Da, îl am aici.
Ce?
1980, anul când Geoghan a fost scos dintr-o parohie.
Spune că e în concediu medical.
Chiar așa scrie?
Unde e cel din 1991?
- Aici. - Ia să văd.
Barrett. Barrett Liam. Nu pot să citesc în lumina asta. Caută un Liam Barrett.
1991 e anul în care l-au retras de la parohia din Charleston.
Barrett Liam.
Da.
Concediu medical.
E o desemnare oficială.
Duceți-le sus.
Matt verifică numele acelor preoți pe care ni-i i-a dat Saviano. Robby.
- Ești la tribunal? - Da.
Ceva nu e în regulă aici.
Nimic nici despre Shinley, Sacha.
Bine, mulțumesc.
- Da, trebuie să vorbim din nou cu Macleish. - Da? De ce?
Nu-i nimic aici.
Nu există vreo înregistrare pe numele lui.
Mulțumesc că m-ați așteptat. Îmi cer scuze, am vorbit la telefon.
- Nicio problemă. Ce mai faci? - Bine.
- Mulțumesc că ai acceptat întâlnirea. - Nicio problemă. Ce s-a întâmplat?
Dle Macleish vă este cunoscut un preot pe nume Paul Shinley?
Da, îl cunosc.
Și ați făcut înțelegeri în cazuri împotriva părintelui Shinley?
Sunt sigur că puteți înțelege că nu pot discuta asta cu voi.
Dar împotriva părintelui Ronald Paquin?
Ei bine, nu pot discuta nici acest lucru cu voi. Haideți.
Am înțeles că ai intermediat mai multe cazuri împotriva fiecăruia.
Chiar și dacă aș fi fost implicat în acele cazuri,
înțelegerile ar fi confidențiale.
Și pot fi exclus din barou pentru că aș recunoaște existența lor.
Bine?
V-am spus că astea sunt cazuri dificile.
Majoritatea acestor oameni vor puțină recunoaștere.
A ceea ce s-a întâmplat.
Le-am obținut o întrevedere cu episcopul și puțini bani
iar ăsta e cel mai bun rezultat la care puteau spera.
Cu siguranță e și cel mai bun rezultat la care putea spera un preot.
Nu, biserica a promis că-i suspendă.
Ai continuat să afli dacă așa s-a întâmplat?
- Mai aveți nevoie de altceva? - Da.
De ce nu există arhive?
Am fost la tribunal mai devreme,
nu sunt arhive cu vreo astfel de înțelegere.
Am tratat direct cu biserica.
Scriam scrisoarea principală și o trimiteam la cancelarie.
N-ați depus nimic la tribunal?
- E o mediere privată. - Deci...
Ai fost doar tu și avocații Arhiepiscopiei...
- Într-o cameră. - Corect.
Mai era altcineva în cameră?
Ocazional biserica aducea alt avocat ca să ajute.
- Ai nume? - Nu.
N-am.
Deci toate astea au fost făcute în secret.
Nu există niciun document. Niciunul.
Victima trebuie să semneze un acord de confidențialitate
ca să obțină înțelegerea.
Avocatul îți ia o treime, iar biserica bagă totul sub preș.
- Isuse! E o escrocherie afurisită. - E mai complicat decât atât.
Macleish are o datorie față de client
să-i obțină cea mai bună înțelegere.
Sigur, dar câte victime să reprezinți
și să profiți de pe urma lor, înainte să spui ceva?
Garabedian ar spune niciuna.
Tocmai de asta duce cazurile astea la tribunal.
Pentru că vrea ca oamenii să afle.
Sunt de acord.
Lăsând etica legală la o parte, Ben,
modul de operare al lui Macleish,
garantează că cel abuzat nu va ieși la iveală.
Da. Macleish a confirmat toți preoții lui Saviano?
Nu.
E limitat de acordul său de confidențialitate.
E clar că a intermediat cazuri împotriva mai multor preoți.
Phil m-a pus în legătură cu alte victime.
Sunt destul de încrezătoare că toți preoții săi vor fi confirmați.
- Deci sunt 13 preoți? - Da.
Așa se pare.
Dumnezeule!
Bine, continuați.
GALA DE CARITATE CATOLICĂ Lista de invitați
Îmi cer scuze, ce nume ați spus?
Baron.
B-A-R-O-N.
Se pare că nu-l găsesc, acordați-mi câteva clipe.
E în ordine, Kim, garantez eu pentru el.
Sunt Pete Conley, fac parte din consiliul Carități Catolice.
Bun venit în Boston, dle Baron.
- Mulțumesc. - Apreciez că ați venit.
Suntem foarte mândri de munca pe care o facem aici în Boston.
Cardinalul a spus că ați avut o întrevedere plăcută.
- Da, am avut. - E un om extraordinar.
Mă bucur că ați apucat să vorbiți.
Te simți bine?
Să fiu sincer, evenimentele astea nu sunt punctul meu forte.
- Da. - Ești implicat în organizația caritabilă?
Nu în mod direct.
Câțiva dintre prietenii mei sunt. Toți am făcut liceul la PC High,
e o școală vizavi de redacția noastră.
- E greu de ratat. - Da.
Se pare că e greu și să scapi de ea.
Cardinalul e în colț, dacă te interesează.
- Ne-am cunoscut. - Serios?
A spus ceva de proces?
Nu, dar mi-a dat un exemplar din catehism.
Da, cardinalul nu e cunoscut pentru subtilitatea sa.
În timpul investigației lui Porter, a invocat, literalmente,
puterea lui Dumnezeu asupra ziarului.
Și care a fost rezultatul?
O săptămână mai târziu am auzit că și-a rupt piciorul la schi.
Vă aduc ceva de băut, domnilor?
- Nu, mulțumesc. - Mulțumesc.
A spus că tatăl unei victime a înaintat o plângere?
Da, au fost câteva.
Dar judecătorul a închis dosarul cazului,
după ce niște prieteni de-ai bisericii s-au plâns.
Iar biserica are mulți prieteni.
Cum ar fi Eric Macleish?
Da. Să zicem doar...
că nu face parte din soluție.
- Înțelegi ce spun? - Sigur.
Muncești din greu, dle Rezendes.
Ești căsătorit?
Da.
Soția ta nu e deranjată că muncești tot timpul?
Ba da.
Din cauza asta nu m-am căsătorit.
Sunt prea ocupat.
Ceea ce fac e prea important.
Am auzit că noul vostru editor e evreu, nu?
- Așa e. - Bine, deci...
Apare el și dintr-odată toți sunt interesați de biserică.
- Știi de ce? - Nu.
Pentru că e nevoie de un străin.
Ca mine. Eu sunt armenian.
Câți armenieni cunoști în Boston?
Steve Kurkjian, lucrează la The Globe.
Suntem doi. Ar trebui să primim un premiu.
- Tu ce ești. Italian? - Sunt portughez.
- De unde? - Din Estul Bostonului.
Serios? Din Estul Bostonului?
Nu pari a fi de acolo.
Orașul ăsta.
Oamenii ăștia.
Ne dau senzația că noi, restul, nu aparținem.
Dar ei nu sunt mai buni decât noi.
Uite cum își tratează copiii.
Ia aminte ce-ți spun, dle Rezendes,
dacă e nevoie de tot satul ca să crești un copil,
e nevoie tot de un sat ca să abuzezi de unul.
- Aici erai! - Salut.
- Vrei o bere? - Mi-ar face plăcere.
- Încă una. Ai venit cu Barbra? - Nu.
- Urăște evenimentele astea. - Și Karen la fel.
- Da. - Doamne inteligente.
- Noroc! - Noroc!
L-am întâlnit pe noul tău editor.
- Pare un tip decent. - Cred că e.
Am avut o conversație interesantă cu Eric Macleish, alaltăieri.
Se pare că intermediază cazuri de abuzuri
împotriva Arhiepiscopiei de ani de zile.
Vrei să vorbim despre asta aici?
Jim, ai spus că l-ai ajutat pe părintele Barrett ca o favoare.
A fost o ocazie singulară?
În câte astfel de cazuri ai fost implicat?
Știi că nu pot să-ți răspund, Robby, nu e etic.
Doar atât e?
Deci acesta ar fi Robby Robinson de care am auzit mereu,
dar pe care nu l-am întâlnit niciodată.
Ascultă-mă, Jimmy.
Ai vrea să fii de partea bună a acestei situații.
Vorbești despre biserică, Robby.
Uită-te în jur, ei sunt oameni buni.
Au făcut multe lucruri bune pentru acest oraș.
Bucură-te de petrecere.
Am răsfoit multe registre.
"Concediu medical" nu e singura desemnare
pe care o folosesc când scot pe bară un preot.
Folosesc mai mulți termeni: plecat în concediu,
nerepartizat, atribuții de urgență.
- Au un cuvânt pentru orice. - Cu excepția violului.
Și schimbă parohiile mult mai frecvent decât alți preoți.
Când eram copil, un preot se muta după 7 sau 8 ani. Uneori mai mult.
Tipii ăștia se mută după 2 sau 3 ani maxim.
Au folosit aceste denumiri
- și pentru preoții lui Saviano? - Da.
- E un tipar foarte clar. - Prieteni, Sipe e la telefon.
Cred că dacă vreți cu adevărat să înțelegeți criza,
trebuie să începeți cu cerința celibatului.
Aceea a fost prima mea descoperire majoră.
Doar 50% din cler sunt celibatari.
Cei mai mulți dintre ei fac sex cu alți adulți.
Dar faptul rămâne că acest lucru creează
o cultură a secretelor care tolerează și chiar protejează pedofilii.
Deci credeți că biserica cunoaște proporțiile acestei crize?
Absolut.
După primul scandal major din Louisiana,
Tom Doyle, secretarul care se ocupa de ziarul local,
a urmărit un raport care avertiza că preoții pedofili,
aduceau o pierdere de un miliard de dolari.
Asta se întâmpla în 1985.
- În 1985? - Da.
Cine a văzut raportul ăla, cineva de la ierarhia catolică?
Sigur.
Doyle a încercat să prezinte raportul
la Congresul Național al Episcopilor Catolici.
De fapt, cardinalul Law a ajutat inițial la finanțarea raportului.
Apoi a renunțat și l-a pus la raft.
- Glumești? - Richard...
Sunt Robby.
Credem că avem 13 preoți în Boston care se potrivesc acestui tipar.
Ceea ce ar fi o poveste foarte mare.
Ți se pare a fi un număr corect în termeni de proporție?
Nu, nu chiar, Robby.
Îmi par a fi puțini.
Estimările mele sugerează că 6% au acte sexuale cu minori.
6% din ce?
6% din toți preoții.
Câți preoți avem în Boston?
1.500. 1% ar fi 15, 6% ar veni...
90.
- 90 de preoți? - E posibil?
Din punct de vedere metric.
Da, acel număr s-ar potrivi cu descoperirile mele.
Alo?
90 de preoți afurisiți? În Boston?
Asta a spus.
Dacă ar fi 90 de ticăloși d-ăștia, oamenii ar ști.
- Poate că știu. - Și nimeni n-a spus nimic?
Sunt ca nemții.
Nu cred că asta e o comparație pe care ai vrea s-o faci publică.
Macleish știa.
- Dar nu a spus nimic. - Erau 13 preoți.
E o diferență mare între 13 și 90.
De unde își ia cifrele tipul ăsta?
Studiază asta de 30 de ani.
E un psihoterapeut calificat.
Bine, dar avem nevoie de ceva mai mult decât niște parametri
de la un fost preot hippy, care și-o trage cu o călugăriță.
Bine, atunci o să găsim mai multe victime.
Găsim mai mulți preoți, și-i putem verifica în registru.
- Asta înseamnă o grămadă de victime. - Le găsim noi.
Cât timp o să dureze?
Prea mult timp.
- Stați puțin, s-a încheiat întâlnirea? - Da, pentru moment.
- Ce zici? - Dacă am lua-o în sens invers?
- Cum adică? De la ce? - De la registre.
Le-am folosit să confirmăm preoții răi, ce-ar fi s-o facem invers.
Să folosim registrele ca să identificăm preoții răi.
Da, exact.
Îi căutăm după desemnări.
Căutăm orice preot care e în concediu medical sau nedistribuit.
- Sau care a fost mutat des. - Da.
Va fi mult de muncă.
Nu și dacă ne ocupăm toți de asta.
Și tu?
În general asta înseamnă "toți".
Da, în general.
Concediu medical
Nedistribuit
Activ
Biblioteca se închide.
O'Sullivan, Eugene M Centrul de Tratament
Rahat!
Nu se poate!
Copii. Feriți-vă de casa din strada Pelton, nr 276
Și feriți-vă de oamenii care locuiesc în ea.
- Talbot? - Da.
- Tivnan? - Da.
- Toma? - Da.
- Turbull? - Da.
- Wash? - Da.
- Welsh? - Da.
- Ăștia sunt. - Ăștia sunt.
- Dumnezeule! - Robby?
Sunt cu 3 mai puțin față de estimarea lui Sipe. E incredibil.
- Câți sunt? - 87.
87 de preoți în Boston.
- Sună-l pe Macleish. Vreau să discut cu el. - Bine.
- Poți s-o scoți la imprimantă? - Sigur.
Biroul lui Jim Sullivan.
Da, Walter Robinson la telefon.
Spuneți-i că e important, vă rog.
Un moment, vă rog.
Salut, Robby! E totul în regulă?
Vreau să-mi spui ceva, Jim.
- Ar putea să fie 90 de preoți? - Ce?
Ar putea să fie un număr atât de mare precum 90?
Isuse, Robby!
Trebuie să știu, Jim.
Nu te întrebam dacă nu era important.
Trebuie să încetezi cu asta, Robby.
Robby, asistentul lui Macleish
a spus că e ocupat, nu poate să ne vadă.
Da, bineînțeles că nu poate.
Bine, ar fi în regulă.
- Te ajung din urmă, bine? - Bine.
Prieteni, îmi pare rău, dar n-am timp să vorbesc acum...
- Dle Macleish. - Dacă îmi sunați asistenta...
Avem motive să credem că sunt acuzații împotriva a 87 de preoți din Boston.
Nu pot să vorbesc cu voi despre asta.
Numărul ăsta ți se pare corect?
Cred că glumești, tocmai v-am spus că n-am timp pentru prostia asta.
Eric, câți preoți ai intermediat?
Știi că nu pot să-ți spun asta.
O să-mi dai numele preoților și numele victimelor lor.
- Mă ameninți? - Avem două povești.
O poveste despre clerul general.
Și avem o poveste despre niște avocați
care au transformat din abuzul copiilor într-o industrie profitabilă.
Ce poveste vrei să scriem?
Pentru că scriem una dintre ele.
Deja v-am trimis o listă cu nume.
Despre ce vorbești? Cui?
La The Globe, cu ani în urmă.
După cazul Porter, am primit o groază de telefoane, erau 20 de preoți,
numai în Boston, dar nu puteam să-i urmăresc fără presă.
Așa că v-am trimis o listă cu nume și voi ați îngropat-o.
- Vreau numele alea mâine. - Verifică-ți arhivele afurisite, Robby.
- N-am găsit nimic în arhive. - Da, mare surpriză.
Richard...
Te mai duci la liturghie?
Nu, n-am mai fost la biserică de ceva vreme.
Dar încă mă consider catolic.
Cum funcționează asta?
Păi, biserica e o instituție, Mike.
Formată din bărbați.
E trecătoare. Credința mea e în etern.
- Încerc să le separ pe cele două. - Sună complicat.
Este. Mai ales pentru că biserica continuă să mă urmărească.
Își ia o taxă, Mike.
Încearcă să reducă la tăcere pe oricine care spune adevărul.
Sunt sigur că vor veni și după voi cât de curând.
Serios? Și cum crezi că vor face asta?
Alo? Richard?
- Cine e? - Arhiepiscopul de Canavary.
Am luat cina la Tapio's și mi-au rămas niște resturi.
Ești cel mai bun.
Mulțumesc. Vrei o bere?
- Da. - S-a făcut.
Isuse! Cât mai stai în văgăuna asta?
Da, lucrez la asta.
- E o fată bună, Mike. - Da, este.
O rezolvăm noi. N-am avut prea mult timp în ultima vreme.
Adineauri am vorbit la telefon cu Sipe.
Ai apucat să-l întâlnești personal pe tipul ăsta?
Nu, dar cunoștințele lui sunt la un alt nivel.
Mor de foame.
Cum stăm cu cei 90?
- Suntem aproape. - Cât de aproape?
Suntem aproape.
Răspunde-mi la întrebare.
Avem 87 de nume.
Încercăm să obținem confirmarea și cred că vom reuși.
Te preocupă ceva?
E surprinzător, atâta tot.
Da, da este.
Pentru toată lumea.
Așteaptă, Ben. Am uitat să te întreb.
Phil Saviano a spus că a trimis niște informații
la Globe acum câțiva ani. Ai idee cui i le-a trimis?
- Nu, de ce? - Eram curios.
Voiam să văd dacă e vreo pistă pe care n-ați urmărit-o.
Saviano era o epavă afurisită,
acum cinci ani, nu ne-a scăpat nimic.
Povestea asta avea nevoie de Spotlight.
Da, sunt de acord. Doar verificam.
- Noapte bună! - Da, noapte bună!
- E incredibil. - De unde o aveți?
Macleish ne-a trimis-o prin e-mail azi dimineață.
A zis despre cazul nostru că e împotriva a 45 de preoți.
La ce stadiu suntem cu Law?
Cred că lista asta arată că știa ce se întâmplă.
Încercăm să aflăm ceva de la Garabedian, dar n-avem nimic concret.
Mă tot gândesc la conversația pe care am avut-o alaltăieri,
în care Law a spus că a invocat puterea lui Dumnezeu,
când am făcut un reportaj despre Porter.
Așa e el.
Bine, dar am verificat arhivele
și Porter nici măcar nu e în Arhiepiscopia din Boston, e din Fall River.
Deci...
De ce a reacționat atât de extrem?
Law știa. De asta a avut acea reacție.
Știa că erau și alții.
Cred că asta e povestea mai mare.
Mai mare decât 50 de preoți?
Dacă vine de la vârf în jos? Da.
Cifrele indică faptul că clerul vârstnic este implicat.
Doar atât fac, "indică".
Vrei să-mi spui că dacă am începe cu 50 de preoți pedofili în Boston...
- Mike. - Ajungem în același loc ca în cazul Porter.
Ceea ce a făcut multă vâlvă, dar n-a schimbat deloc lucrurile.
Trebuie să ne concentrăm pe instituție.
Nu pe preoții individuali.
Practică și politică.
Arătați-mi că biserica a manipulat sistemul
astfel încât tipii ăștia să scape de acuzații.
Arătați-mi că i-au pus pe aceeași preoți
înapoi în parohii, de nenumărate ori.
Arătați-mi că a fost sistematizat, că a venit de la vârf în jos.
Se pare că ținta noastră e Law.
Ținta noastră e sistemul.
Fă o listă cu toate victimele pe care le avem.
- Ia-l și pe Matt, dacă ai nevoie de ajutor. - Bine.
- Când te duci în Springfield? - Audierea e luni.
Bine.
Robby, ai o clipă?
Da.
Am un Centru de Tratament la o stradă distanță de casa mea.
Suntem vecini cu copii.
Știu că munca pe care o facem e confidențială, dar mă simt ca și când...
ar trebui să le spun.
- Le spunem în curând. - Ești sigur?
- Da. - Bine.
Bună, sunt Sacha Pfeiffer de la Boston Globe.
Caut un domn pe nume Matthew Walsh.
Nu, nu e.
Da, bine. Bine.
- Bună ziua! - Bună ziua!
- Sunt Sacha Pfeiffer de la Boston Globe. - Da, ce vrei?
Aș vrea să vorbesc cu Thomas Kennedy.
- Nu mai locuiește aici. - Știți unde locuiește?
Domnule, vreau doar să pun câteva...
Sacha Pfeiffer de la Boston Globe.
- Da. Bună ziua! - Bună ziua! Mulțumesc.
- Vă mai amintiți altceva? - Nu.
Nu, dar am o verișoară în Queens
care spune că l-a văzut pe stradă, câțiva ani mai târziu.
Episcopul a venit acasă la noi.
A spus că nu s-a mai întâmplat așa ceva
și ne-a rugat să nu depunem plângere.
Și ce a făcut mama ta?
Mama?
I-a dat prăjituri afurisite.
Am fost presați să nu spunem nimic.
De biserică?
Da, dar nu numai de biserică.
Și de prietenii mei.
De alți enoriași.
Mulți preoți pe care i-am tratat erau blocați psihosexual.
La nivelul emoțional al unui copil de 12 sau 13 ani.
Isuse!
Bineînțeles că șeful știa, toți știau.
Dar nimeni nu vrea să încătușeze un preot.
Și procurorul?
N-ar trebui să vorbesc de rahaturile astea.
Cred că ar trebui, de fapt.
Îl cunoașteți pe părintele Hurley sau pe părintele Gale?
Da.
- Te snopesc în bătaie, ai înțeles? - Îmi cer scuze pentru deranj.
Lăsați-ne în pace, mă auzi, fir-ar să fie?
Bună ziua! Îl caut pe Ronald Paquin.
Da?
- Dv sunteți părintele Paquin? - Da.
Sunt Sacha Pfeiffer de la Boston Globe.
Bine.
Pot să vă pun câteva întrebări?
Te rog, dragă.
Am vorbit cu niște bărbați care v-au cunoscut
când erau mici, la Sfântul Ioan Botezătorul și Gabriel.
Ne-au spus că i-ați molestat. E adevărat?
Sigur, m-am prostit.
Dar niciodată nu am fost satisfăcut.
Bine. Dar recunoașteți că ați molestat băieți
la Sfântul Ioan Botezătorul?
Da, da, dar cum am spus, nu mi-a făcut plăcere în urma acestui lucru.
E important să înțelegeți asta.
Bine... dar puteți să-mi spuneți unde și cum v-ați prostit cu băieții ăștia?
Vreau să fie clar un lucru, n-am violat pe nimeni, niciodată.
E o diferență. Eu ar trebui să știu acest lucru.
- Cum adică? - Pentru că am fost violat.
Poftim? Cine v-a violat?
Dragule, cu cine vorbești?
- E în regulă, Jane. - Părinte, cine v-a violat?
Cine ești?
- Sacha Pfeiffer de la Globe. - Te rog, pleacă de pe veranda mea!
- Intră în casă, Ronald. - Dar...
- Intră în casă, Ronald! - Îmi cer scuze.
- Îmi cer scuze, cine sunteți dv? - Sunt sora lui.
- Și nu vreau să te întorci aici! - Doamnă Paquin.
Până la capătul străzii.
Nu. Eu te-am bătut data trecută.
Ba nu, ai trișat.
Ați putea să clarificați poziția ziarului The Globe, dle Albano?
Da, judecătoare Sweeney.
Argumentele noastre de a face aceste documente publice se bazează,
în principal, pe temeiul primului amendament.
Avem, de asemenea, și un număr de argumente relevante.
La urma urmelor, onorată instanță, asta a fost o măsură discreționară.
Da, a fost făcută la discreția judecătorului.
Salut, Mike!
Salut, Joe!
Ce face un reporter de la Spotlight în Springfield?
Băiatul vostru, Albano, face un apel.
Credeți că aveți vreo șansă de a câștiga?
Vrei să comentez pentru The Herald?
"Un reporter Globe n-a vrut să comenteze."
"Dar nu a părut cooperant."
N-a încercat deloc să ascundă acest lucru.
Avea un raționament foarte ciudat pentru fapt,
de parcă ar fi fost absolut normal să te prostești cu băieți mici.
Aș vrea să mă întorc la el, cred că ar vorbi cu noi.
O să ne întoarcem.
Dar nu încă. Momentan vreau să te concentrezi asupra victimelor.
Sacha, unde l-au trimis pe părintele Talbot?
- Cred că în Chevoreds. - Chevoreds, așa e.
Stați puțin, părintele Talbot de la BCI?
Da. Îl cunoști?
Da, a fost acolo în aceeași perioadă cu mine.
- Avem o victimă? - Da.
Locuiește în Providence.
Nu e nimic personal cu aceste documente, onorată instanță.
Trebuie să vedem cum cardinalul se ocupă...
Spuneți "Arhiepiscopie."
Poftim?
Nu trebuie să-i puneți toate în cârcă cardinalului, dle Albano.
Spuneți "Arhiepiscopia".
Dnă judecător Sweeney, The Globe nu face parte din acest caz.
Vor doar să vândă ziare.
Dacă dl Garabedian nu defăima bunul nume al cardinalului.
- Nici nu ne-am afla aici. - Doamnă judecător,
obiectez la folosirea cuvântului "defăimare".
- Obiecție notată, dle Garabedian. - Vă mulțumesc, dnă judecător.
- Mai aveți ceva de spus, dle Rogers? - Nu, onorată instanță.
Dle Albano, puteți continua.
Globe crede...
Bună, Mitch! Ce mai faci?
Sunt bine.
E dur acel Wilson Rogers.
E un îngâmfat.
- Și neglijent. - Nu mi s-a părut a fi neglijent.
Cunoști doar pe jumătate situația. Crede-mă.
Care e cealaltă jumătate?
Povestește-mi cealaltă jumătate, Mitch.
- Neoficial? - Da, neoficial.
Acum trei ani am primit un telefon de la un fost preot.
Anthony Benzovic.
Era la Sfânta Taină în anul 1962 și l-a văzut pe Geoghan...
ducând băieței în dormitorul parohiei. Și rămâne șocat.
- Bine. - Îi spune episcopului.
Iar episcopul îl amenință că îl redistribuie.
- În America de Sud. - Isuse!
Apoi, peste 35 de ani,
Benzovic citește că Geoghan a fost acuzat că a molestat sute de copii.
Se simte vinovat și mă sună.
Ai mărturia unui preot
care le spune superiorilor săi despre Geoghan, în '62?
Nu, n-o am. Pentru că atunci când l-am chemat
pe Benzovic să facă o depoziție, a venit cu un avocat.
- Cu Wilson Rogers? - Da.
Și deodată părintele Benzovic are memoria încețoșată.
Nu-și amintește nimic. Nu mi-e de folos.
Așa că mă întorc la treabă, uit de asta, în fine.
Până acum un an, când găsesc un articol despre un preot
care i-a avertizat pe oficialii bisericii despre Geoghan.
- Benzovic s-a dus la presă? - Da.
La un ziar local, Patriot Ledger.
Nimeni nu l-a văzut, dar acum îl am pe Benzovic la dosar.
Așa că depun o moțiune pentru ca Benzovic să facă depoziția a doua oară.
Și Wilson Rogers, ticălosul ăla încrezut,
depune și el o moțiune împotriva moțiunii mele.
Și atunci îl am la mână.
- Cum adică? - Roger se opune moțiunii mele.
Așa că trebuie să prezint un argument în privința motivului pentru care am voie
să-l determin pe părintele Benzovic să facă depoziția a doua oară.
Dar de data asta, am voie să atașez dovezi.
- Înțelegi ce spun? - Documentele sub sigiliu?
Da. Pot atașa documentele sub sigiliu
pe care le-am descoperit, dle Rezendes.
Aceleași documente pe care ziarul tău le dă în judecată.
- Faci mișto de mine? - Ce? Nu, nu fac mișto de tine.
Așadar, iau cele mai dăunătoare 14 documente
și le atașez moțiunii mele. Și ele dovedesc tot.
Despre biserică, despre episcopi, despre Law.
Și toate sunt publice. Pentru că moțiunea ta
care se opune moțiunii lui Rogers e publică.
Da, exact. Acum ești atent.
Deci aș putea să intru în tribunalul ăla chiar acum să iau documentele alea?
Nu, nu poți. Pentru că documentele nu sunt acolo.
Dar tocmai ai spus că sunt publice.
Știu că așa am zis. Dar aici suntem în Boston.
Iar biserica nu vrea ca ele să fie găsite.
Așadar, ele nu sunt acolo.
Mitch, vrei să-mi spui că biserica catolică
a scos documente legale din acel tribunal?
Ascultă, nu-s nebun. Nu-s paranoic.
Am experiență. Uită-te în registrul de evidență a redactării hotărârilor.
Vei vedea.
Ei controlează totul.
Totul.
Trebuie să mă întorc.
Trebuie să găsesc documentele alea afurisite!
- Evidența numărul 49, cazul Geoghan. - Bine, mulțumesc.
- Închidem în 10 minute. - 10 minute? Bine.
Preotul James F. Talbot
- Robby. - Salut! Eu sunt.
- Salut! - N-o să-ți vină să crezi.
Garabedian mi-a dat un pont.
Unele documente sub sigiliu sunt publice deja.
Fac parte dintr-o moțiune depusă.
A spus că sunt cele mai bune dintre toate.
Nu trebuie să mai așteptăm decizia lui Sweeney.
Deci le putem obține?
Da, dar nu sunt acolo. Am vorbit deja cu Albano.
A spus că tot ce trebuie să facem e să depunem o moțiune, iar Sweeney
îi va ordona lui Mitch să depună din nou documentele.
Și crezi că documentele astea sunt...
A spus că aceste 14 documente sunt tot ce avem nevoie.
- Sunt uriașe. - Bine. Îl sun pe Ben. Bună treabă.
AOL ORIUNDE
- Ce s-a întâmplat? - Au spus că e un avion de mici dimensiuni.
Dar ăla nu-i un avion mic.
Spune-i Lindei să aducă toți reporterii aici, acum.
Vă rugați pentru victime, vă rugați pentru cei răniți...
și vă rugați pentru supraviețuitori.
Vă rugați și dv pentru națiune.
Pentru ca răspunsul nostru la acest lucru
să reflecte cele mai bune idealuri ale națiunii noastre.
Și, mai mult, să reflecte propria învățătură a lui Dumnezeu.
Nu este arătată doar în creștinătate și iudaism, ci și în islam.
- Nu e rău. Pe cine am trimis acolo? - Paulson.
Vreau să vorbesc cu el când se întoarce.
Rezendes a găsit o cale de a ajunge în Florida?
Tocmai au deschis un aeroport în Providence,
e în drum spre el chiar acum.
- Ben, am nevoie de mai mulți oameni. - Îți dau trei din echipa mea.
Robby, puneți și echipa ta să se ocupe de asta.
- Robby, orice alt subiect încetează. - Am înțeles.
- De ce se duce Mike în Florida? - Școala de aviație.
Acolo au învățat să piloteze.
Robby, am multe interviuri cu victimele, programate săptămâna asta.
- Trebuie să le anulezi. - Va fi greu.
- Știu. - Ce nebunie. Acum două zile
i-am spus soției că lucrăm la cea mai mare poveste de pe planetă.
- Boston Globe. - Boston Globe, un moment vă rog.
- Da, dacă aveți un pont... - Boston Globe.
Mitchell Garabedian.
Mitch, sunt Mike. Am încercat să dau de tine.
N-am timp să vorbesc cu dumneata, dle Rezendes.
Rapid. Ai depus din nou acele documente?
Nu, tocmai am primit ordinul.
- Mai durează. - Bine, grozav. Poți amâna depunerea...
- Trebuie să mă duc în Florida. - Să amân?
După ce le depui, o să fie publice.
O să pună mâna pe ele și alte ziare.
"Alte ziare" nu sunt problema mea.
Am primit un ordin judiciar. Ți-am spus că mă supraveghează biserica.
Mitch, te rog.
Am nevoie doar de câteva săptămâni.
Nu pot să fac vreo promisiune. La revedere!
Mitch! Mitch! Rahat!
Ascultă, înțeleg, nimeni nu vrea să citească despre copii violați de preoți.
Mai ales acum, dar ai cerut multor oameni
să retrăiască niște experiențe dureroase.
Știi de ce am fost retrași de la povestea asta.
Au trecut șase săptămâni de la atentatele teroriste.
Am înțeles asta și o s-o reluăm.
Când?
- E același lucru ca ultima oară. - Nu.
- Renunțați la noi. - Nu.
Poate ar trebui să spun povestea celor de la Herald.
Bine, Phil. Fă asta.
O să distrugă toată munca pe care am făcut-o.
Dar nu pot să te opresc.
Ascultă-mă. Sunt aici pentru că îmi pasă.
Nu abandonăm. O să spunem cum trebuie povestea asta.
Mai avem nevoie doar de puțin timp.
Atât cerem.
De ce mă obosesc cu rugămințile?
Oricum faceți ce vreți.
Mereu faceți asta.
Phil... Phil!
- Salut! - Cum e în Southbeach?
Pointbeach. Un loc total diferit. Ce s-a întâmplat?
Mitch Garabedian m-a sunat azi.
De ce te-a sunat pe tine?
Fiindcă știa că țipi la el. A depus din nou documentele.
Ce? Robby documentele alea sunt publice acum.
Trebuie să ajungem la ele înaintea altor persoane.
Ști, știu. Termină ce faci și vino cu primul zbor.
Îmi rezerv un zbor acum și mă duc mâine la tribunal.
- Bine. Sună-mă când ajungi. - Bine.
Robby, vreau să-i dau de știre lui Phil Saviano,
că ne ocupăm din nou de poveste.
Bună idee. Ia cina cu Hansi.
Ar putea să fie ultima oară pentru o perioadă.
- Robby... - Da?
După ce ne-am întâlnit cu Macleish m-am uitat din nou în arhive.
Am avut puțin timp liber săptămâna trecută.
Am găsit asta. E din 1993.
Avocatul victimelor lui Porter
spune că 20 de alți preoți din zonă sunt acuzați.
Asta era?
Da, da. Asta e.
- Noapte bună! - Bine. Noapte bună!
Subtitrari-Noi Team
Probabil că am fost la câțiva ani după tine. Nu?
Ai fost la mai mult de câțiva ani. Crede-mă.
După PC High am venit în Providence
am jucat hochei pentru The Friars.
Înseamnă că erai bun.
Nu. Am stat pe banca de rezerve. Da.
Dar am îndrăgit orașul.
Și ni s-a născut al treilea copil.
Și încă iau ziarul Globe.
E bine de știut.
Ascultă, Kevin... Tocmai de asta sunt aici.
Vreau să-ți pun niște întrebări despre părintele Talbot.
- Cum ai aflat? - Păi...
Bănuiesc că nu mai contează.
Chestia e că nu i-am spus nici măcar soției.
Scuzați-mă!
- Trebuie să intru! - Am închis.
Haide, lasă-mă înăuntru. 5 minute.
Îmi pare rău, am închis.
Haide! Cinci minute.
La dracu'!
Poftim.
- Ăsta e cazul Geoghan? - Da.
- Arhivele alea sunt sub sigiliu. - Nu. Asta e o moțiune publică.
Arhivele alea sunt publice. Ascultă, lucrez pentru The Globe.
Bravo ție!
- Pot să vorbesc cu supraveghetorul tău? - N-a venit azi.
Dar cu un judecător?
Trebuie să fie judecători care lucrează la genul ăsta de lucruri.
La etajul 6.
Înțelegem natura acuzațiilor împotriva părintelui Talbot.
Dar nu sunt sigur ce doriți de la președintele Kemeza.
Talbot a predat aici cu mult înaintea lui Bill.
Desigur. Vrem doar să știm dacă e posibil
ca președintele, cadrele didactice, consiliul,
nimeni să nu fi știut ce se petrece la vremea respectivă.
Am absolvit în 1979 și nu știam de toate astea, deci...
Dacă sugerați că părintele Gibbons și părintele Calahan știau în vreun fel...
Gibbons și Calahan. Ei conduceau locul ăsta ca în marină.
Chiar credeți că nu știau?
E o școală mare, Robby. Știi asta.
Și vorbim de șapte presupuse victime de-a lungul a 8 ani?
Vorbim de... șapte din câte știm noi.
E ridicol!
- Vrei să găsești o poveste aici... - Jack. Jack, Jack.
Dacă aș fi fost președinte atunci, aș fi știut.
Bill, nu sunt sigur că ceea ce spui e relevant.
De ce crezi că l-au trimis pe părintele Tablon în Chevoreds?
Știi că voiau să-l scoată în afara orașului.
Robby, oricât de bine intenționate
ar fi observațiile lui Bill sper ca toate astea să rămână între noi,
până când suntem cu toții pe aceeași lungime de undă.
Pentru asta suntem aici? Să fim pe aceeași lungime de undă?
Nu, suntem aici pentru că ai fost un student important, Robby. Și un prieten.
Exact. Și știm că îți pasă de școală la fel de mult ca și noi.
Ai făcut vreun sport aici, Jack?
Da. Fotbal. De ce?
Eu am făcut alergări pe pistă. Am fost în Providence, ieri,
ca să vorbesc cu una din victimele părintelui Talbot.
A jucat hochei aici. Și...
E unul dintre cei care au reușit. Are soție, fii, o slujbă bună.
Dar, după ce am discutat 10 minute... tipul cedează.
Știi? Nu se mai putea opri din plâns.
A spus că nu și-a dat seama de ce părintele Talbot l-a ales pe el.
Părintele Talbot a antrenat echipa de hochei.
Deci...
Bănuiesc că noi am fost norocoși. Noi doi.
Jack a lucrat pentru școală?
Nu. E consultant pentru Universitatea din Boston.
Îl cheamă când au nevoie de ajutor.
Pete Conley de ce a fost prezent?
Bună întrebarea. L-am sunat pe Bill direct
și l-am întrebat dacă putem să discutăm. N-am menționat alte persoane.
Se pare că toată lumea cunoaște povestea deja.
Da, mai puțin noi.
Și noi lucrăm chiar acolo.
- Dle judecător Volterra? - Da.
Bună ziua! Sunt Mike Rezendes de la Boston Globe.
Am avut o problemă cu accesarea unor documente publice,
jos, în Sala Arhivelor.
Mă întrebam dacă pot discuta cu dv?
- Bine. - Mulțumesc.
Aceste dovezi pe care le căutați, dle Rezendes.
Sunt niște documente foarte delicate.
Cu tot respectul, dle judecător, nu asta e întrebarea.
Arhivele sunt publice.
Poate că așa e, dar spuneți-mi.
Unde este responsabilitatea editorială
în publicarea arhivelor de acest gen?
Unde e responsabilitatea editorială în a nu le publica?
Nu poți să le iei. Trebuie să faci copii.
- Mă duc la xerox. - S-a închis la ora 4.
Uite, îți dau...
83$ ca să-l folosesc pe al tău.
Taxi!
Du-mă la Boston Globe pe Bulevardul Marston.
N-o lua pe strada 93, ia-o pe Bulevardul Dorchester.
Robby, e incredibil. Law a știut de Geoghan de ani de zile, e indiscutabil.
E o scrisoare către Law de la o femeie care locuia în Jamaica Plain
în anii 80, când Geoghan era acolo. Ascultă ce scrie.
"Familia noastră este înrădăcinată de biserică. Dorința noastră
este să protejăm ordinele sfinte.
Chiar și în mijlocul agoniei noastre
pentru cei șapte băieți din familia noastră, care au fost violați."
Șapte, Robby. Șapte băieți!
"Ni s-a sugerat să nu spunem nimic.
N-am pus la îndoială autoritatea bisericii acum doi ani,
dar de atunci părintele Geoghan încă se află în parohia sa..."
Ea a trimis asta către Law, iar el n-a făcut nimic!
Uite încă una către Law, în același an. Ascultă.
"Un cuvânt legat de recenta alocare a părintelui Geoghan
ca asociat la Sfântul Iulian în West End.
Părintele Geoghan are un trecut de implicare homosexuală cu băieți tineri.
Înțeleg că plecarea sa recentă
din Sfântul Brendan, poate avea legătură cu această problemă.
Mă întreb dacă părintele Geoghan
n-ar trebui să fie retrogradat și să muncească doar în weekend,
în timp ce ar trebui să urmeze un tip de terapie.
Știți cât de recunoscător vă sunt pentru preocuparea dv constantă.
Cu sinceritate al dv și al Domnului nostru,
Părintele John M. Darcy,
Episcop auxiliar din Boston, 7 decembrie 1984."
- Un episcop auxiliar a scris-o? - E incredibil.
Și-a arătat dezacordul, adică... Când a scris-o?
- În 1984. - Și Law a ignorat-o pur și simplu.
Cum să ignori scrisoarea aia afurisită?
L-am prins. Nu poți citi scrisorile astea și să gândești altceva. E o dovadă.
Da, este.
- Ai făcut o treabă bună. - O ducem la Ben?
- Nu. Nu încă. - De ce nu?
L-am prins pe Law. Asta e.
Nu, e doar Law care protejează un preot.
- Mai sunt încă 90 acolo. - Da. Tipărim povestea aia când o obținem.
Dar trebuie să publicăm asta acum.
N-o să grăbesc povestea, Mike.
N-avem de ales, Robby.
Dacă nu ne grăbim s-o scoatem la tipar,
altcineva o să găsească scrisorile astea și o să măcelărească povestea.
Joe Quinby de la The Herald era la tribunal.
Atunci scriem un articol nu foarte detaliat și stăm cu ochii pe The Herald.
- Ținem ochii pe ei? - Da
Dacă ei o publică și n-o fac cum trebuie,
biserica o s-o îngroape. Trebuie s-o tipărim acum.
- Mike, Mike. - Ce e? De ce ezităm?
Baron ne-a spus să-l prindem pe Law. Ăsta e Law.
Baron ne-a spus să prindem sistemul.
Avem nevoie de toată sfera de acțiune.
Doar așa se vor termina toate astea.
Hai s-o ducem la Ben să decidă el.
O ducem la Ben când spun eu că e momentul!
Acum e momentul, Robby! Acum e!
Știau și au permis să se întâmple!
Doi copii! Bine?!
Puteai să fii tu, puteam să fiu eu.
Putea să fie oricare dintre noi.
Trebuie să-i capturăm pe ticăloșii ăștia!
Trebuie să le arătăm oamenilor că nimeni nu poate scăpa cu așa ceva.
Nici măcar un preot, un cardinal sau un papă afurisit!
- Ai terminat? - Da.
E o porcărie!
Ești bine?
- Salut, Hansi! - O zi grea la muncă, Mike?
- Poftim. - Mulțumesc.
Nu știu de ce m-am enervat așa. Cred că Robby greșește.
Îți pasă de povestea asta, Mike. Tuturor ne pasă.
Da, presupun.
Nu mă mai duc la biserică cu bunica.
Era... prea dificil. Stăteam acolo
și începeam să mă gândesc la Joe Crowley
sau altul și... deveneam furioasă.
I-ai spus de ce?
Ea se duce la biserică de 3 ori pe săptămână, Mike.
Mă scoate din sărite.
Știi?
Chiar îmi plăcea să mă duc la biserică atunci când eram mic.
- De ce nu te-ai mai dus? - Din cauza unor rahaturi.
Dar chestia ciudată e că...
Mă gândeam că poate într-o zi...
m-aș fi întors.
Chiar mă agățam de gândul ăsta.
Și am citit scrisorile... Apoi... ceva a cedat.
- E o senzație de rahat. - Da. Chiar e o senzație de rahat.
- Se pare că a fost o zi lungă. - Salut, Pete!
Îmi pare rău că am lungit-o și mai mult.
Brian.
Cred că nimeni n-a refuzat un pahar cu tine, Pete.
Sigur. Dar șmecheria e să întrebi încontinuu.
- Pentru Boston. - Pentru Boston.
- Ai venit aici în legătură cu cardinalul? - Nu, nu, nu. N-aș...
N-aș vorbi în numele cardinalului. Nu.
Știi?
Multe persoane de aici te respectă, Robby.
- Da. - Munca pe care o faci.
- E bine de știut. - Pentru că îți pasă de locul ăsta.
Da.
De asta faci ceea ce faci, te definește.
Știi, oamenii au nevoie de biserică, mai mult ca niciodată în momentul ăsta.
Știi, poți să simți lucrul ăsta. Și cardinalul...
Știi, poate că nu e perfect.
Dar nu putem să aruncăm pe fereastră tot binele pe care l-a făcut,
pentru câteva mere stricate.
Îți vorbesc ție întrucât știu că e ideea lui Baron, e pe agenda lui.
Trebuie să-ți spun, sincer, lui nu-i pasă de oraș cum ne pasă nouă.
Cum ar putea să-i pese?
- Așa se petrec lucrurile, nu-i așa Pete? - Ce anume?
Un tip se apleacă către alt tip și deodată
tot orașul se uită în cealaltă parte.
Robby, Robby...
Ascultă. Marty Baron doar încearcă să-și lase amprenta.
O să rămână aici câțiva ani, apoi o să plece în altă parte.
Așa cum a făcut și în New York sau în Miami.
Tu unde o să te duci?
Noapte bună, Robby! Brian.
- Pete. - Da.
Când o să publicăm povestea,
o să am nevoie de un comentariu din partea cardinalului.
O să vorbim mai târziu. Noapte bună, Robby!
Noapte bună, Pete!
Robby.
Ce? Vorbești serios! Când?
Bine. Da.
Ce s-a întâmplat?
Sweeney a decis în favoarea noastră.
A decis scoaterea de sub sigiliu a documentelor.
Isuse!
Biserica a înaintat deja un apel,
dar hotărârea instanței de judecată
este admisă, în general, în astfel de chestiuni.
Și când putem să luăm documentele?
Probabil va dura câteva săptămâni până va fi oficială decizia,
apoi e un proces de redactare.
Aș zice că vor fi făcute publice pe la mijlocul lunii ianuarie.
- Bine. - În regulă.
- Mulțumesc, John. - Pentru nimic.
- Bună treabă. - Mulțumesc.
- Metro ar trebui să publice ceva, Marty. - N-o putem publica pe asta.
De ce n-am face-o? E o victorie majoră a Primului Amendament.
Ca să nu mai menționez că ai un judecător catolic irlandez
care decide împotriva bisericii.
- E un precedent dat naibii. - Nu vrem ca The Herald
- să facă săpături legate de subiectul ăsta. - De ce?
- Va trebui să ieși afară, Peter. - Nu ies afară.
Peter...
- Când ai...? - Acum câteva săptămâni.
- Acum câteva săptămâni? - Da.
- Și ne spui acum? - E un lucru foarte important.
Arată în mod clar că Law a fost neglijent.
Mai am nevoie de timp. Vreau să continui cu investigațiile.
- Pentru ce? Asta e povestea afurisită. - Nu e toată povestea.
Păcat. Suntem contra cronometru acum.
Chiar dacă nu publicăm deciziile lui Sweeney,
alte ziare pot să găsească scrisorile astea și să distrugă povestea.
Da acord. Dar dacă publicăm doar scrisorile astea, Law își cere scuze,
zice că a fost o greșeală. Poate s-o îngroape.
Cum? Scrisorile arată clar că a știut și n-a făcut nimic în privința asta.
Sunt aproape de poveștile a 70 de preoți.
Dacă le obținem, împreună cu scrisorile alea,
vor fi dovada că fenomenul e mai mare decât Law.
E tot sistemul.
Ai surse multiple care îi confirmă pe toți acei preoți?
Câteva. Pot obține mai multe.
Prea riscant. Dacă nu putem să-i confirmăm
pe fiecare dintre ei, biserica o să ne facă bucăți.
Cred că pot convinge pe cineva de partea cealaltă a baricadei.
- Cineva din interiorul bisericii? - Da, un avocat.
- E de acord să vorbească oficial? - Are un trecut profund.
Dar e o sursă de încredere.
Rezendes are nevoie de timp să scrie articolul.
N-am vrea să-l tipărim de Crăciun, nu după atacurile teroriste.
Putem să-l publicăm imediat după anul nou.
Înainte să dea drumul și celorlalte documente.
Bine.
Spune-i lui Canellos să nu publice decizia judecătoarei.
- Ai șase săptămâni. - Mulțumesc.
Spune-i lui Mike că vreau o schiță până la Crăciun.
- Avem nevoie de un răspuns din Lake Street. - Da.
Cine se ocupă de relațiile cu publicul pentru cardinal, John Walsh?
Nu, altcineva. Dona Morris.
Nu putem s-o speriem. E tânără.
Bine, obține un citat. Avem nevoie de un răspuns din partea lui Law.
Robby, data viitoare avertizează-mă.
Așa voi face.
Cum stăm cu sursa ta? E timpul. Ben
Robby, ce surpriză plăcută. Intră.
Dragule, uite pe cine am găsit afară.
Karen, ne lași un minut?
- Sigur. - Mi-a părut bine să te văd, Karen.
Ce s-a întâmplat?
Nu mai am timp, Jim.
Avem povești de mușamalizare pentru 70 de preoți.
Dar șeful nu mă lasă s-o public decât dacă am confirmarea din partea ta.
Ai înnebunit?
Haide. E orașul nostru, Jimmy.
Toată lumea știa că se petrece ceva și nimeni n-a făcut nimic.
Trebuie să punem capăt acestui lucru.
Nu-mi spune ce trebuie să fac.
Da, i-am ajutat pe ticăloșii ăștia apărându-i,
dar ăsta e jobul meu, Robby. Mi-am făcut datoria!
Da.
Tu și restul lumii.
Ieși din casa mea.
Vii acasă la mine și îmi arăți rahatul ăsta.
Ai avut dreptate, Robby.
Cu toții știam că se petrece ceva.
Tu unde ai fost? Ce ți-a luat atât de mult?
Nu știu, Jim.
Dă-mi lista.
Larry, mergem la tipografie în șase ore.
Dona Morris a zis că ne sună acum câteva ore.
- Doar atât am. - Când ai vorbit cu ea?
- Bine, bine, Larry. - Da, da. E bine de știut.
- Mulțumesc Pete. - Ai aflat ceva?
Conley a spus că Dona Morris trebuia să sune,
tocmai a plecat din Lake Street.
Da. Rasky a spus același lucru.
E ridicol. Ai crede că vor să fie primii.
Ar fi idioți dacă n-ar vrea.
Mi-ar plăcea să le văd fețele când o să citească chestia asta.
Știai că duminica e sărbătoarea Bobotezei?
Mi se pare potrivit.
Mike Rezendes.
Bună, Dona! Mulțumesc pentru telefon.
Da. Aveam câteva întrebări, dacă ai o clipă.
Ce?!
- Ce lipsea? - Încă un adjectiv.
- Ceva? - Ne-a refuzat.
- Isuse. - Am vorbit la telefon cu Dona Morris.
A spus, citez: "Nici măcar nu vrem să știm" care sunt întrebările."
- Chiar a spus asta? - Da.
Ar trebui să fie suficient.
"Biserica n-a fost interesată să știe
care sunt întrebările ziarului nostru."
Pune-o pe undeva înainte de tipărire. Mai e ceva?
Matt vrea să publice scrisorile pe internet, pentru ca cititorii
să le vadă ei însuși.
Putem pune adresa URL la finalul articolului. E simplu.
Bine.
La sfârșit am pus numărul de telefon pentru ponturi,
pentru ca oamenii să sune. Se duc direct la birourile noastre.
Matt și cu mine putem să ne ducem dimineața în caz că primim telefoane.
Mă preocupă mai mult telefoanele de la recepție.
După ce am publicat cazul Porter, centrele cu mesaje
au fost ocupate săptămâni întregi. E o problemă reală.
Au fost și hărțuitori. Mulți.
O să vorbesc cu Richard despre securitate pentru telefoane.
Cum stăm cu povestea care o va urma pe aceasta?
Am adunat mai multe relatări despre 70 de preoți.
- Despre toți 70? - Avem și confirmarea de la sursa lui Robby.
Suntem pregătiți. Scoatem o schiță săptămâna viitoare.
Robby, acea sursă a ta, putem apela din nou la ea?
Ar putea fi dificil.
Dar n-ar nicio problemă
atunci când ajută biserica să protejeze o duzină de preoți obsceni.
- Tipul e un ticălos. - E avocat, își face datoria.
- E o carapace pentru biserică. - Știa și n-a făcut nimic.
Putea să spună ceva cu ani în urmă, poate salva niște vieți.
Dar noi?
- Ce vrea să însemne asta? - Aveam toate informațiile.
Noi de ce n-am scos-o la iveală mai devreme?
N-aveam toate informațiile.
L-am avut pe Saviano, pe Barrett și pe Geoghan.
Aveam registrele în subsol.
- Știi ce? Le avem acum. - Robby, povestea avea nevoie de Spotlight.
Mike, Spotlight e înființată încă din 1970.
Și ce dacă? N-am putut să vedem anvergura acestei povești. Nimeni n-a putut.
Robby, totul a început de la un preot afurisit.
Macleish ne-a trimis o scrisoare despre 20 de preoți, cu ani în urmă.
Sacha a găsit arhiva.
- Glumești? 20 de preoți? - Când?
Imediat după cazul Porter, în decembrie 1993.
Am îngropat povestea în Metro.
- N-am mai urmărit-o. - Tu ai fost.
Tu ai fost Metro.
Da. Eu am fost. Doar am preluat-o, n-am reținut-o.
Dar da.
Pot să... spun ceva?
Uneori e ușor să uităm că ne petrecem majoritatea timpului
împiedicându-ne în întuneric.
Deodată o lumină se aprinde și vina se împarte în mod egal.
Nu pot să vorbesc în numele a ceea ce s-a întâmplat până la sosirea mea, dar...
toți ați făcut o muncă foarte bună de reporter.
Muncă care cred că va avea un impact imediat și considerabil
asupra cititorilor noștri.
Pentru mine... Acest gen de poveste e motivul pentru care ne facem meseria.
Acestea fiind spuse cardinalul Law
și comunitatea catolică vor avea un răspuns foarte puternic.
Așa că, dacă aveți nevoie de o pauză, ați meritat-o.
Dar, o să am nevoie să fiți aici luni dimineață,
concentrați și gata să vă faceți datoria.
- Pleci? - Da.
Tocmai am primit un telefon de la cardinal.
Serios? De ce?
Voia să-mi spună personal că s-a decis să nu comenteze.
A spus că vrea să-și extindă amabilitatea.
Isuse, ce tupeu are tipul ăla. Ce i-ai zis?
I-am zis că face o greșeală și că o să publicăm povestea.
Bineînțeles c-o publicăm.
Sacha, îmi dai un pahar cu apă?
Da. Sigur, bunico.
Pot să-l păstrez?
Sigur. M-am gândit că ai vrea să-l vezi primul.
Mulțumesc că mi l-ai adus.
Am niște clienți de care trebuie să mă ocup.
Ambii copii au fost abuzați.
În Jamaica Plain, acum două săptămâni.
Continuă să-ți faci treaba, dle Rezendes.
Salutări!
Ce mai faceți?
Bine.
Biserica a permis ani de zile abuzurile preoților
- Bună! - Bună dimineața!
- Cum ai dormit? - Nu prea bine. Tu?
N-am dormit bine de luni de zile.
De fapt m-am apucat să scriu.
- Să scrii? - Da. Lucrez la o carte.
Îmi dă un motiv să mă concentrez și la altceva.
- Ce fel de carte? - Un horror.
Spotlight?
Da. Da, sigur. Îmi dați numele dv, vă rog.
- Știi că e duminică, nu? - Nu puteam să stau degeaba.
Nu sunt protestanți.
Da. Probabil că sunt încă la biserică.
Bună, Linda! Ce liniște e, nu?
Da. E cea mai ușoară tură pe care am avut-o.
Telefonul n-a sunat nici măcar o dată.
Marty a trimis doi colegi de-ai mei jos la Spotlight.
- Grozav articol, băieți. - Mulțumim.
La Spotlight?
Telefoanele au sunat toată dimineața.
- Așa. - Mulțumesc.
Spotlight?
- Mike, poți să răspunzi tu? - Da.
Aproape toate telefoanele sunt victime, Robby.
Îmi pare rău...
Sunt Sacha Pfeiffer.
Scuzați-mă, puteți...?
Da, puteți să mă contactați la numărul...
Spotlight.
Vă mulțumesc foarte mult...
Spotlight.
De-a lungul anului 2002, echipa Spotlight
a publicat aproape 600 de articole despre scandal.
249 de preoți și frați au fost acuzați public de abuz sexual,
în Episcopia din Boston.
Numărul supraviețuitorilor din Boston e estimat a fi la peste 1.000 de oameni.
În decembrie 2002, Cardinalul Law a demisionat de la Episcopia din Boston.
A fost mutat la Bazilica Santa Maria Maggiore din Roma,
una dintre bisericile catolice romane cu cel mai mare rang din lume.
Scandaluri importante de abuzuri au fost descoperite în următoarele locuri:
Traducerea și adaptarea: Undergrow
Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania