DANEZA
Poftim?
Am spus... n-ai vrea să pictezi ca soțul tău?
Trebuie să fii tare mândră de el.
Nu spun de clientul meu că-i cel mai bun peisagist din Danemarca,
dar e printre cei mai buni.
- Merge foarte bine. - Da.
Va fi imposibil.
- Mulțumesc, mulțumesc. - Și Rasmussen...
Haide, fii amabil. Măcar a fost de acord să-ți vadă lucrările.
Asta doar pentru că era beat.
- Știu. - Ți-a plăcut.
Nu.
Nu spun de clientul meu că-i cel mai bun peisagist din Danemarca. 
Dar... 
E printre cei mai buni! 
Liniște! Doarme lumea!
Scuze.
COPENHAGA 1926
Știi ce oră e?
- Ora când te întorci în pat? - Nu...
Sunt gata să încep munca.
- Gerda... - Ce?
Fața ta...
Crezi că nu pot să-ți rezist?
Vrei să-mi reziști?
Nu.
Dar aș vrea să mă întrebi frumos, ca să nu mă simt ca o pradă ușoară.
Gerda Wegener...
Viața mea...
Soția mea...
- Thorbjorn. - Dle Wegener.
Nu-ți face griji pentru el, a avut ochi doar pentru o singură femeie.
- Secretul meu e aflat. - Când o să-mi faceți un fin?
- Ești atee. - Ai încercat să bei ouă crude?
- Nu! - Fă-o, de dragul meu.
- Încercăm. - Insistați.
Ce faci azi aici? Am crezut c-ai terminat săptămâna trecută.
Am vrut să verific pânza pentru scena cu furtuna.
Și s-o mai las singură pe Gerda.
Are un timid.
- Știi că eu urmez. - Am auzit.
- Nu voi fi timidă. - Pariez că nu.
Va avea nevoie de toate culorile pentru mine.
Capul sus.
Apreciez că suntem singuri azi.
- Sper că nu se supără soțul. - Deloc.
Prezența lui te-a făcut să te simți inconfortabil.
N-a fost ceva personal.
Nu-i ceva neobișnuit.
E greu pentru un bărbat să fie privit de către o femeie.
Femeile sunt obișnuite, desigur,
dar pentru un bărbat să se supună privirii unei femei
e tulburător.
Deși cred că există și plăcere,
dacă ai beneficii.
Stai! Bravo.
Bună dimineața.
Ce zici?
Perfect.
Aproape.
Mult noroc!
Toate portrete.
E așa rău?
Nu în sine,
dar genul ăsta de lucrări nu sunt...
Gerda, nu cred că va beneficia vreunul din noi dacă prezentăm astea.
Nu-i vorba de abilitățile tale.
Sunt de acord cu Einar. Ai putea fi un pictor de primă clasă
dacă ai găsi subiectul potrivit.
- Cum a fost? - Bine.
În sfârșit am găsit culoarea potrivită pentru zăpadă.
O altă perspectivă Vejle. Cum poți picta același lucru la nesfârșit?
Cred că n-am terminat cu asta încă.
- Gerda. - Poți să nu mai vorbești
cu Rasmussen despre mine?
Nu te privește ce fac, așa că, nu te băga.
Gerda?
- Am perioadele mele. - Îmi pare rău.
- Oare? - Sigur că da. Știi că da.
Mă poți ajuta cu ceva?
- Cu orice. - Ulla are repetiție și iar a anulat.
Vrei să-i încerci ciorapii și încălțările?
Sunt așa de mult în urmă, că nu știu cum pot termina până la deschidere.
Am s-o fac.
Sunt acolo.
Încetează. Nu acum.
- Gata să-i agațe. - La naiba.
Cu aia la spate.
I-am văzut în vitrină la Fonnesbech.
- Grozavi, nu? - Nu cred că se vor potrivi.
Fă și tu tot ce poți.
- Nu. Am nevoie de rochie. - Nu.
- Trebuie să văd cum... - Gerda, n-o îmbrac.
Nu te-am întrebat.
Liniștește-te.
Cu cât încep mai repede, cu atât termin mai repede.
Salutare.
Nu-ți face griji, dragule.
Îți vom spune...
Lili.
O așa concentrație.
Uneori cred că te ai să te strecori în tablou și ai să dispari.
În mlaștină.
Ca zmeul prietenului tău când erați mici.
- Hans. - Da, Hans.
Probabil încă mai stă pe piatra aia
suspinând din greu.
E dealer de artă la Paris.
Vinde vechi opere de artă americanilor bogați.
- N-ar trebui să ne facem griji pentru el. - Nu, n-ar trebui.
- N-am vrut să te deranjez. - În regulă, am terminat.
Și nu-ți face griji, n-am să dispar în mlaștină.
Mlaștina e în mine.
- Ce-i? - Nu-mi pot privi soția dezbrăcându-se?
- Cămașa asta e nouă. - Ești foarte atent.
Las-o.
E frumoasă.
Aș putea să ți-o împrumut.
- M-ar putea bucura. - E ceva ce vrei să-mi spui?
- E ceva ce vrei să știi? - Nu.
Sunt soția ta.
Știu totul.
Cei doi de acolo.
- Amândoi. - Și în același timp.
Oamenii căsătoriți sunt așa de ușor de șocat.
- Doar ne prefacem ca să te încurajăm. - Știu.
De asta sunteți singurul cuplu la petrecerea pentru Balul Artiștilor.
- Nici vorbă, poate merge fără mine. - Gerda fără escortă?
- Ar fi un scandal. - Lui Gerda îi place scandalul.
Uitați-vă cum se îmbracă. Își etalează gleznele.
Nu cred că ar fi cineva corupt la vederea gleznelor mele.
Eu da.
Prima dată când ne-am întâlnit eu părăseam academia și ea era pe trepte
etalându-și gleznele goale.
- Și a intrat în vorbă. - E adevărat?
Când i-am spus "bună" a roșit.
Era atât de timid, așa că, eu i-am propus să ieșim.
- Și tu ai spus da? - Ea m-a făcut.
- Părea atât de sigură. - Am fost sigură.
- Încă sunt. - Haideți, terminați.
- Ce-ai văzut la el? - Nu știu.
Dar am ieșit la o cafea, apoi, l-am sărutat.
A fost cel mai ciudat lucru. Ca și cum mă sărutam pe mine.
Ei bine, cei doi nu vor mai sta mult.
Oamenii necăsătoriți sunt așa de ușor de șocat.
Las-o.
Chiar ai fost corupt de gleznele mele?
Erai cinică.
Încă mai sunt.
Fată frumoasă și cinică.
Te-am trezit?
Scuze, nu am putut dormi.
De ce?
- Mă întreb anumite lucruri. - Ce lucruri?
Dacă am făcut un copil aseară.
Ce crezi?
Mă întreb când te-ai făcut așa de frumos.
Întotdeauna am fost.
Doar că tu n-ai observat.
- Alo? - Aici.
Sunt bune, Gerda.
Crezi?
Mulțumesc.
Am băut o cafea cu Ulla, m-a întrebat de Balul Artiștilor.
- Nu merg. - Nu-ți face griji.
I-am spus "nu".
- Ar trebui să mergi, îți va plăcea. - Îmi place doar cu tine.
E bine să fii văzută la astfel de lucruri, înțeleg.
- Și de asta le urăști. - Mă simt că mă joc pe mine însumi.
Jucând pe al tău Einar Wegener.
De ce să nu le dai altceva? Interpretând pe altcineva.
Te gândești la cineva anume?
- Nu. - Vei fi convingător.
- E scandalos. - S-ar putea chiar să-ți placă.
Data viitoare să te bărbierești mai bine.
Închide ochii.
- E mai greu să faci pe altcineva. - Lasă-mă pe mine.
- Ce părere ai? - Mai bine decât puteam eu.
Lili, am să-ți fac un portret.
Stai jos.
Haide, Hvappe.
Din profil, picior peste picior.
Capul sus.
Relaxează-ți mâinile.
- N-o face târfă. - E vina ta.
- O exciți. - De ce, domnișoara Lili?
- Ești nerăbdătoare. - Nici n-ai idee.
Mișcă mâinile...
Bună dimineața.
- Bună dimineața, Thorbjorn... - Bună dimineața.
Alo?
M-am întrebat unde ai fost.
Trece timpul.
Avem o grămadă de timp. Am luat astea.
Perfect.
Ești sigur pentru seara asta?
Ce este?
- Sunt destul de drăguță? - Sigur că da.
Nu voi fi niciodată la fel de frumoasă ca tine.
Ești tare frumoasă.
Draga mea!
Ulla, să ți-o prezint...
E Lili!
Așa e, Verișoara lui Einar din Vejle.
Dragă, ești extraordinară.
Să mergem înăuntru. Haideți.
Nu mă vei părăsi, nu?
Nu, niciodată.
- Se uită oamenii. - Ești o fată frumoasă.
Va trebui să te obișnuiești cu asta.
E în regulă, te simți conștient de sine.
Gerda?
- Du-te și vorbește cu ea. - O să stau cu tine.
Du-te, voi fi bine. Du-te înainte să vină ea aici.
Bine.
Ești reporter?
Nu.
Poetă?
Știi povestea acestui stejar?
Nu.
Se spune că dacă-i mănânci ghindele, poți să-ți pui o dorință
și vei deveni pentru o zi ceea ce-ți dorești.
De ce s-ar spune asta?
Henrik Sandahl, la dispoziția ta.
Lili.
Ești aici cu cineva, Lili?
Da, cu soția vărului meu.
- Cine-i vărul tău? - Einar Wegener, pictorul.
Da, e un artist bun.
E mai bun decât cred cei mai mulți.
- Așa să fie? - Mult peste cei de vârsta noastră.
Nu intra, e mai răcoare aici.
- Mai mult, sunt un romantic. - Serios?
Prefer umbrele.
Nu vreau să merg prea departe, dar am fost cu ochii pe tine.
Și cred că e posibil ca tu să fi făcut la fel.
Haide.
- L-ai văzut pe Einar, nu-l găsesc. - Firește că nu, nu-i aici.
Ești diferită față de majoritatea fetelor.
- Replica asta nu-i nouă. - E adevărat.
- Ești de modă veche. - Provincială.
- Abia a venit în oraș. - Nu, e mai mult decât atât.
Simt că trebuie să-ți cer permisiunea înainte să te sărut.
Trebuie să merg s-o găsesc pe Gerda.
De ce nu-i spui că te voi conduce acasă.
- Nu-i va plăcea asta. - Lili...
Poate că el ne așteaptă, nu i-ar plăcea asta.
- Nu? - Nu.
Lili.
- Nu mi-ai cerut permisiunea. - Nu puteam risca un refuz.
Ce s-a întâmplat?
Îmi pare rău, nu știu ce s-a întâmplat?
Cum te simți?
Ai venit acasă târziu aseară, am zis să te las să dormi.
Cum a fost?
S-a distrat Lili?
Cred c-ar fi mai bine dacă Lili n-ar mai apărea aici din nou.
Bine.
Ce s-a întâmplat mai exact între tine și Sandahl aseară?
Nimic. N-a fost nimic.
- Știa că erai tu? - Nu a fost așa de simplu.
L-am văzut sărutându-te, Einar, ai putea să faci un efort?
Posibil să mă fi recunoscut, dar eu nu am fost întotdeauna eu.
A fost un moment când am fost Lili. Și cred că a văzut asta.
- Înțelegi? - Dar Lili nu există.
- Noi am o creat-o. - Știu.
- Am jucat un joc. - Știu.
Dar atunci...
- Ceva s-a schimbat. - E absurd, trebuie să încetăm.
Trebuie să încetezi, Einar.
Am să încerc.
Altă durere de cap?
Nu-i nimic.
- Vrei ceva? - Sunt bine.
- Poate ar trebui să mergi la doctor? - Gerda, sunt bine.
Nu credeam că vei veni.
Nu, nici eu.
Am crezut că s-ar putea să nu te mai întorci.
- E absurd. - Oare?
Modelul?
Verișoara lui Einar.
Da, asemănarea e...
- Mai sunt și altele? - Da, în atelierul meu.
Astea sunt diferite.
Pentru astea, nu știu... poate exista o piață.
- Le luați? - Da.
Intră.
Nu am prea mult timp, Gerda e la Rasmussen.
Nu-mi plac toate aceste minciuni.
- E tare protectoare. - De ce nu-i spui despre noi?
Nu pot face asta.
Îmi pare rău.
N-am vrut să te supăr.
Vino aici.
- Nu. - Da!
Einar.
- Ce? - Haide, e în regulă.
Nu înțeleg.
Lili, te rog.
Nu știu ce vrei.
Nu înțeleg ce vrei să spui.
- Te vreau. - Nu.
Lili, așteaptă!
Ești în regulă?
Nu.
Am fost la Henrik Sandahl.
- Credeam că poate știi. - Nu, nu asta.
- Ești îndrăgostit de Sandahl? - Nu.
Te iubesc pe tine, Gerda, numai pe tine.
- Dar Lili... - Fii sincer.
Trebuie să mă crezi și să mă înțelegi.
Trebuie să-mi spui, ce-au făcut Henrik și Lili când au fost împreună.
S-au sărutat?
- Au mers dincolo de asta? - Nu.
Lili n-ar merge mai departe de asta cu un bărbat, n-ar putea.
- Au mai fost alți bărbați? - Da, am mai fost cineva,
dar asta a fost demult.
A fost băiatul ăla, Hans, în Vejle.
S-a îndrăgostit de el...
Și el a sărutat-o o singură dată.
Dar a venit tata și i-a prins.
L-a rupt în bătaie pe Hans.
Era foarte furios.
Nu știu ce să spun.
Ce?
Einar?
- Nu mă simt bine. - Ce este? Einar?
- Ce se întâmplă? - Sunt bine.
Ai fost la dr Andersen, după mai multe sângerări nazale grave
care ai crezut că se suprapun cu crampele stomacale
și în fiecare lună în aceeași zi.
- De când ești căsătorit? - De șase ani.
- Copii? - Nu.
Ai relații sexuale regulate?
Da.
- Poate mai puține ca înainte. - Înainte să te îmbraci ca o femeie?
Sunt specialist, dle Wegener. Poate că ești jenat, eu nu sunt.
Spune-mi despre Lili.
- De unde vine? - Din lăuntrul meu.
Știi că cea mai probabilă explicație pentru astea e un dezechilibru chimic?
Chiar?
Așează-te pe pat.
Asta ar explica durerea,
confuzia masculinității și infertilitatea.
Să sperăm că nu-i asta, pentru că nu are leac.
- N-am nevoie de asta, sunt în regulă. - Nu-i adevărat.
Nu-i în regulă cu asta.
Radiațiile sunt un miracol, dle Wegener.
Distrug ce-i rău și păstrează ce-i bun.
Sunt sigură că se va termina repede.
Relaxează-te, domnule Wegener.
Domnule Wegener.
Cum te simți în dimineața asta?
I-ai făcut rău lui Lili.
Mi-e teamă că gândirea aberantă a soțului tău persistă.
- Îți ții garderoba încuiată? - Firește că nu.
Dnă Wegener, nu încurajezi această iluzie?
- Înțelegi că soțul tău e nebun? - Nu.
Nu-i adevărat.
Am avut încredere în tine, am venit la tine pentru ajutor.
Gerda! Unde ai fost?
Departe, de ce?
- Ce este? - Am vândut portretele lui Lili.
Am destul interes acum pentru o expoziție întreagă.
- E minunat. - Și mai e ceva.
Galeria Etienne Dufour din Paris, te va reprezenta.
- În Paris? - Da, trebuie să mergi.
Nu pot pleca chiar acum.
Gerda, asta e șansa ta, ai așteptat destul.
Și dealerii ăștia pot fi capricioși.
Tratat pentru perversitate.
- Ce faci? - Mi s-a cerut să expun la Paris.
- E minunat! - Da, trebuie să mergem.
- Rasmussen a spus că e șansa mea. - Nu cred că pot.
- Voi avea grijă de tine. - Dar cu siguranța nu e nicio grabă.
Nu poți face nici măcar asta pentru mine?
Ce se întâmplă?
- Am primit o scrisoare de la Hexler. - Vrea să mă interneze.
Totul se va rezolva pentru noi.
Serios, știu asta.
Trebuie să ai încredere în mine.
Am.
Și Einar e pictor.
Ai expus la Paris?
Cred că lucrările mele nu-s chiar pe gustul francezilor.
Scuzați-mă, modelul e aici?
Nu, a rămas în Danemarca.
Speram s-o cunosc.
Nu.
Îmi pare rău.
Vrei să-mi stai model?
Așa cum ești.
N-am mai făcut-o de la școala de artă.
Profesorul, brusc, la mâna elevului.
Vei găsi asta interesant.
Nu pot acum.
Scuze.
Mi-e dor de tine.
Mi-e dor să lucrezi cu mine.
Nu-mi mai amintesc peisajul.
Nu-mi amintesc Vejle.
Ai putea să mă ajuți cu fundalul.
Ce lipsește?
Un lac? O casă de țară?
Gerda...
Mulțumesc.
Se joacă cu noi, știe prețul.
Trebuie să închid, mă așteaptă o daneză.
- Bine. - Doamnă...
Hans Axgil..
- Mulțumesc de primire. - Nu-mi mulțumi, nu pot să te reprezint.
Nu mă ocup de artiști contemporani.
- Firește, știu asta. - Recenziile au fost grozave, dar...
Poate că dacă m-ai lăsa să vorbesc, aș putea clarifica.
- Când ai sosit? - Acum șase luni.
Nu știu de ce Rasmussen ți-a dat numărul meu, dar sunt fericit.
Eu i l-am cerut.
Am vrut să te cunosc, să te și văd cum arăți.
Cred că ești prietenul din copilărie al soțului meu.
Ești căsătorită?
Sunt căsătorită cu Einar Wegener.
- Cu Einar? - Ți-l amintești?
Firește.
Am fost prieteni buni, ce face?
- Mi-a spus că l-ai sărutat o dată. - Ce?
Ai dreptate, îmi amintesc, ne prosteam în bucătărie
purta șorțul bunicii lui. Știi cum sunt băieții.
Arătat tare frumos cu el, trebuia să-l sărut.
Știi, l-am sărutat.
Următorul lucru pe care-l știu, e că taică-su m-a scos afară.
Einar, Doamne! De ce n-a venit azi aici?
Nu știe că sunt aici, nu cred că i-aș place să mă vadă cerând ajutor.
Nu știm pe nimeni aici și Einar...
Și-a pierdut vocația, nu mai lucrează, are nevoie de ajutor.
De cineva care îl cunoaște.
Are nevoie de un prieten.
Vine un dealer de artă mai târziu, vreau să-l cunoști.
Nu vreau un dealer nou. N-are sens, nu mai lucrez.
Asta s-ar putea schimba.
Mă îndoiesc, sunt fericit ajutându-te.
E Hans Axgil.
Cina la La Dauphine la opt, apoi din nou aici să vadă picturile.
Își aduce aminte cu plăcere de tine.
Era artizanal și l-am avut de la 4 ani.
Einar se simte încă vinovat pentru treaba cu zmeul tău.
Zmeul meu? Am să-l tachinez despre asta.
Nu, e prea crud.
Dacă ajunge aici. Poate nu vrea să mă vadă.
Nu, nu-i asta.
Poate ar trebui să comandăm fără el.
- Te abandonează des? - Firește că nu.
Glumeam.
Pot veni altă dată dacă așa preferă Einar.
Serios, te așteaptă.
Și îi va face bine.
Știu asta.
Fiord la Vejle... nu departe de casele noastre!
L-a pictat chiar înainte să plecăm.
Lili.
Hans,
ți-o prezint pe Lili Wegener.
Verișoara lui Einar.
Nu-ți imaginezi cât de fericită sunt.
Ne-am mai întâlnit o dată în Vejle.
Tu, probabil, nu-ți mai amintești.
- Pot să-ți iau haina? - Desigur.
Ceva de băut?
S-a făcut dintr-o dată așa rece.
Simt rece de câteva zile, dar nu știu de ce.
Mulțumesc.
Îmi pare rău că Einar n-a putut fi aici.
Mi-a spus că în Vejle ai fost cel mai bun prieten al lui.
- Ați complotat să fugiți departe. - Așa e.
Un loc tare plictisitor.
A spus că stăteați și priveați împreună
peste fiord către mare...
- Către viitor. - Aveam vise mărețe.
Da.
Ai fost singurul care l-ai lăsat să picteze în liniște,
i-ai spus că e bine să fie pictor.
Obișnuia să-mi facă portretul.
Mă ducea și mă picta la stâncile de pe marginea drumului.
- N-am știut asta. - Da.
Vrei să vezi mai multe tablouri de-ale lui Einar?
Da!
- Mai avem? - Sigur, Lili.
Putem face asta altă dată?
Vreau să știu mai multe despre tine, Hans. Ești căsătorit?
- Nu. - De ce nu?
Nu se supără, nu?
Sunt singur de prea mult timp. Mi se potrivește mă bine.
Căsătoria e singurul lucru la care ar trebui să sperăm cu toții.
Serios?
Crează altceva, mai mult decât pe voi doi.
Ar fi groaznic ca să nu...
Ar fi groaznic, scuzați-mă.
Lili...
- Trebuie să pleci. - Lasă-mă să ajut.
Te rog.
Îmi pare rău.
- Noapte bună, Lili. - Noapte bună.
Nu cred că a observat, nu?
Nu știu.
Cred că am plecat la timp.
Acum culcă-te, vorbim despre asta mâine.
Îmi împrumuți o cămașă de noapte?
Nu, n-am mai făcut asta.
Lili nu și-a petrecut niciodată noaptea...
Nu contează ce port.
Când visez...
Sunt visele lui Lili.
- O rochie nouă. - Și asta e pentru tine.
- Îți place? - Da.
Ți se potrivește perfect.
- Nu prea avem bani acum. - Știu.
Dar acum m-am întors, te pot ajuta din nou.
A mers bine înainte, nu?
E bine.
Capul sus.
Mulțumesc.
Nu știam că vii.
- E o audiență bună. - E o fată populară.
Mulțumesc pentru că ai venit.
Mulțumesc pentru invitație, am crezut că m-ai uitat.
Am fost ocupați.
Einar e aici?
- Urăște astfel de lucruri. - Păcat.
- Pentru tine, adică. - Nu mă deranjează.
- E bine? - E încântat.
O prietenă vine în oraș, Ulla Fonsmarck, dansatoarea, nu o cunoști?
Nu cred.
Pot să te invit la cină?
Să sărbătorim. Cineva trebuie s-o facă.
- Nu, mulțumesc. - Gerda...
Te-am jignit?
- Nu. - Gerda?
Sunt încă soția lui Einar.
Hans!
- Măcar ia o umbrelă. - Nu, sunt bine, sincer.
- Dacă aștepți, te duce cineva. - Nu, e în regulă.
Gerda, ești udă toată.
A mers bine? Spune-mi cum a fost?
Ai fi știut dacă ai fi fost acolo.
- Am pregătit cina. - Ar fi trebuit să vii.
Ca să sărbătorim.
Nu merge așa.
Facem lucrurile astea împreună.
Tu și cu Einar.
Nu te mai juca jocul ăsta stupid.
Te rog, Gerda.
Nu spune că e un joc.
- Tu ar fi trebuit să fii acolo. - Cum puteam?
- Uită-te la mine. - Nu-i vorba doar de tine!
- Vreau să-l văd pe Einar. - Lasă-mă să te ajut, te rog.
Am nevoie de soțul meu, mă poți ajuta cu asta?
Nu pot.
Trebuie să discut cu soțul meu, îl vreau pe soțul meu.
Am nevoie de el.
Poți să-l aduci?
Poți măcar încerca?
Regret.
Gerda, ce este?
Ești în regulă?
Gerda, așteaptă.
Nu cred că pot să-ți dau ceea ce vrei.
Nu știu cât timp putem continua așa.
Nu.
Trebuie să-l vadă cineva.
- Știi ce s-a întâmplat cu Hexler. - E așa de delicat, Gerda?
Ceva nu-i în regulă cu el.
Lili se uită la fața ei.
E un medic care deține o clinică de femei în Dresda.
E interesat de bărbați ca Einar.
Bărbați care sunt confuzi.
Care sunt diferiți.
Vine des la Paris, vorbește cu el.
Ești treaz. Cum te simți?
- Haide. - Nu pot, trebuie să plec undeva.
Unde?
Îmi pare rău.
Nu știu cum să te mai rețin.
Știu.
Te iubesc și voi găsi un răspuns.
IMORALITATE SEXUALĂ STUDIU ȘTIINȚIFIC
BĂRBATUL NORMAL ȘI ANORMAL
Lesbiană?
Vorbești engleză?
Ești băiat sau fată?
Ai o...?
Nu mai pot face cumpărătorii să aștepte, regret.
Einar?
Te pricepi la astea.
Am boxat o vreme.
Păcat că n-ai fost cu mine mai devreme.
Îmi pare rău ca n-am fost să te văd înainte.
E în regulă, acum ești aici.
N-am putut s-o las pe Gerda să mă vadă așa, are destule pe cap.
Ce s-a întâmplat cu tine?
Nu înțeleg.
Nici eu.
Dar nu cred că e ceva nou.
Chiar și în Vejle...
Scuze.
Ce?
Eram diferit.
N-a durat mult să fii diferit în Vejle! De aceea am devenit prieteni.
În fiecare dimineață îmi promit
că-mi voi petrece toată ziua ca Einar.
Dar a mai rămas puțin din Einar.
Crezi că se întâmplă astea pentru că ești epuizat?
Uneori mă gândesc să-l ucid pe Einar.
Dar mă oprește gândul că o s-o ucid și pe Lili.
Trebuie să mergi la medic.
- Nu. - Da.
- Fără doctori. - Te ajut să găsești pe cineva.
Trebuie să încerci.
O stare confuza de identitate.
Dacă fac niște găuri mici,
aici și aici...
Te-am ascultat cu atenție și am vești proaste.
Ești homosexual.
Nu știu de ce fel de ajutor am nevoie.
Dar nu pot trăi fără să știu cine sunt.
Vă rog să mă scuzați o clipă.
"Schizofrenic."
Crezi că sunt nebun?
A spus asta un doctor?
Știu că am fost de acord să încetăm,
dar uită-te la mine.
Nu ești nebun.
Ți-am făcut eu asta?
Ce?
Uneori cred că dacă n-ar fi fost picturile...
Gerda, nu.
M-ai ajutat s-o aduc pe Lili la viață, dar ea a fost întotdeauna acolo.
- A așteptat. - Acum ea te îmbolnăvește.
Nu știu ce să fac.
Doctorii nu mă pot ajuta.
Vrei să mai încerci încă unul?
- Einar... - Mă bucur să te cunosc.
Ce crezi că ar explica, starea prin care treci, dle Wegener?
Profesore Warnekros...
Cred că în lăuntrul meu sunt femeie.
Și eu cred la fel.
Probabil crezi că sunt nebun, că amândoi suntem...
Sunt unii oameni care cred că eu sunt nebun.
Cred că ai dreptate.
Am mai întâlnit un bărbat ca tine.
I-am urmărit cazul, împotriva dorinței colegilor mei.
I-am spus că l-aș putea opera să-l fac pe deplin femeie.
- Asta a vrut. - E într-adevăr posibil?
Ce s-a întâmplat cu bărbatul? A fost operația un succes?
A fugit în dimineața primei operații. Era prea speriat.
Eu n-aș face asta.
Poate a fost înțelept, nu s-a mai încercat așa ceva.
Niciodată.
Profesore Warnekros, cum se face operația asta?
Sunt două. În prima se elimină integral organele genitale masculine.
A doua, imediat ce te înzdrăvenești, se modelează vaginul.
O schimbare ireversibilă.
Și un risc mare de eșec.
- Infecții, complicații. - E prea periculos.
E singura mea speranță.
Mâine la prânz plec la Dresda.
Doamnă Wegener, cred că-l pot ajuta pe soțul dvs.
Dar nu va mai fi soțul dvs când termin.
Mă simt ciudat îmbrăcat așa.
E important. Hans spune că nemții îți vor verifica actele.
Ești aproape gata.
Nu ne vom mai revedea.
Mi-a făcut plăcere să ajut puțini oameni în viața mea,
iar voi ați fost doi dintre ei.
Ai grijă.
Îmi doresc să mă fi lăsat să vin cu tine.
Nu pot.
Tu-l iubești pe Einar, iar eu trebuie să-l las să plece.
Ia asta.
Bună.
Mă numesc Lili, am o întâlnire cu profesorul Warnekros.
Lili și mai cum?
Lili Elbe, ca râul Elba.
Firește. Ia un loc acolo, te rog.
Trebuie să aștept?
E doar o săptămână, trebuie să te liniștești și să pui ceva pe tine,
nu putem risca o infecție.
Trebuie să fii puternic
pentru ceea ce vom încerca.
Ăsta nu-i trupul meu, profesore.
Te rog, îndepărtează-mi-l.
Ești gravidă.
- Și tu? - Nu.
Sunt bolnavă în interior, dar profesorul Warnekros mă va vindeca.
Și vei putea avea copii după aceea?
Nu știu.
Sper.
Gerda, de ce nu te duci?
- Mi-a cerut să nu merg. - A vrut să te protejeze. Ar trebui.
- Merg cu tine. - Voi face asta singură.
- Acum vorbești ca Einar. - Sunt ca Einar.
- Ce-ai vrea să fac? - Aș vrea să pleci.
Serios?
Nu, îmi pare rău.
Și-a recăpătat cunoștința pentru scurt timp.
Trebuie să-i dăm multă morfină, desigur,
așa că, e de așteptat.
Nu trebuie să te miști, Lili. Îți înrăutățești situația.
Sunt aici.
E în regulă.
Acum sunt aici.
Lili.
Mă simt mai bine, când îți aud creionul.
M-ai desenat mereu mai frumoasă decât am fost.
Am devenit ceea ce ai desenat.
Tu m-ai făcut frumoasă.
Și acum mă faci puternică.
Ești atât de puternică.
Să ne întoarcem în Danemarca, Gerda?
Să mergem acasă?
Lili! Ai întârziat.
Și pastilele...
La fiecare două ore, dar trebuie să mănânc mai întâi.
Am ceva pricomigdale în geantă.
Și astea.
Numai dacă ai nevoie de ele.
Mult noroc!
Rețineți, să faci achiziții de la Fonnesbech,
nu-i doar cumpărătură, e o experiență.
- Ai locuit la Paris, nu? - Da.
Magazinul e o scenă, suntem aici să facem reprezentație.
La Paris, o femeie n-ar visa să-și pulverizeze mireasma pe ea.
O pulverizează în aer.
Și apoi merge spre ea.
Voila!
Acum e rândul tău.
E nedrept, ai cei mai frumoși dinți și cele mai înguste șolduri din magazin.
Cum poți mânca atât de mult zahăr?
Șmecheria e să nu mănânci altceva.
- Pe mâine. - Pe mâine.
- Pa, Lili. - La revedere.
Vii, Lili?
Săptămâna trecută, am avut cel mai ciudat vis.
- Ce anume? - Am visat că ești căsătorită.
- Crezi că voi fi vreodată? - Cine știe?
S-au întâmplat atât de multe lucruri ciudate.
Aș dori, Gerda.
Nu cu mult timp în urmă, eram căsătoriți, tu și cu mine.
Tu și Einar.
Știu că era Einar, dar, de fapt...
Am fost noi doi.
Lili.
- Tu ești? - Cred că da.
Așadar, spui că...
A intervenit un doctor...
- Să corecteze erorile naturii. - Te-a făcut femeie?
Nu, Dumnezeu m-a făcut femeie.
Doctorul m-a vindecat de boala care era deghizarea mea.
O femeie adevărată?
Vei avea nevoie de un caiet dacă vei continua așa.
Când profesorul Warnekros mi-a sugerat să țin un jurnal...
Am crezut că nu voi avea vreodată ce să scriu.
Ajută, să dai un sens lucrurilor.
Poate că ar trebui să încerc și eu.
Ești mulțumită de jobul tău?
Până acum, sigur. Îmi place să fiu o parte din el.
Nu te-ai gândit la pictură?
- Poate ești bună la asta. - Vreau să fiu femeie, nu pictor, Gerda.
Sunt persoane cunoscute pentru ambele.
Aș fi curioasă să văd ce ai pictat, atâta tot.
Uneori e greu să știi ce e în...
- N-ai mai luat una acum un minut? - Gerda, știu ce fac.
Merg să iau niște aer proaspăt.
Mă întreb de ce mă lași să trec prin asta, dacă te gândești că totul va fi iar normal?
N-o fac.
Dar i-am promis lui Einar ca voi avea grijă de tine.
Einar e mort, Gerda. Trebuie să acceptăm asta amândouă.
Ai avut grijă de mine, dar acum am eu grijă de propria mea viață.
Și tu ar trebui să faci la fel.
Haide, Hvappe.
Da, la Londra.
- E urgent? - Nu, e în regulă.
Spune-i...
E o zi frumoasă în Copenhaga.
Nu e ceea ce crezi. Henrik e gay, nu-i nimic între noi.
- Ar fi trebuit să-ți spun că ne vedem. - Nu.
- E un prieten cu care vorbesc. - Pentru că nu poți vorbi cu mine.
M-am hotărât, mă întorc la Dresda
pentru operația următoare.
- E prea devreme. - Nu, e momentul potrivit.
Trebuie să termin ce am început.
- Nu ești suficient de puternică. - Profesorul Warnekros crede că da.
- Warnekros? Nu te-a văzut. - M-am hotărât, Gerda.
- Te poate ucide. - Plec vineri, vii cu mine?
Nu te voi ajuta să-ți faci rău singură.
Vrei să vii, Gerda?
Va fi mai dificilă decât prima operație.
Înțelegi asta?
Da.
E o operație complicată.
Voi dormi tot timpul.
- Da, o vei face. - Și vei fi acolo când mă trezesc.
- Sigur. - Aș vrea un soț să arate ca tine.
Poate, un copil într-o zi.
- Ca o femeie adevărată. - Pas cu pas.
Odihnește.
- Mai ești supărată pe mine? - Nu sunt supărată pe tine.
Sunt îngrijorată.
Ai auzit dorința mea, gerda. Când nimeni altcineva nu m-a auzit,
tu ai făcut-o.
Haide, trebuie să ne odihnim amândouă.
Dorm în scaunul ăla.
- Mergi la hotel. - Nu mă deranjează.
Ia asta, e rece.
Nu, ia-o tu.
Pentru moment.
- Voi fi bine. - Da.
- Somn ușor. - Noapte bună.
- Bună seara. - Pot să vă ajut?
- Camera 9, vă rog. - Sigur, camera 9.
Mulțumesc.
Hans...
E în regulă.
Totul va fi bine.
E timpul.
Mult noroc, toată lumea.
Profesorul Warnekros vrea să vorbească cu tine.
A pierdut mult sânge, acum ne luptăm cu febra.
Exista o șansă să cedeze, dar...
Trebuie să fiu sincer,
pronosticul nu e...
Lili.
Ce faci, Lili?
Sunt complet singură.
Știi că ne-ai îngrijorat.
Pot să merg afară, Gerda?
- În grădină? - Ar trebui să te odihnești.
Te rog.
Nu trebuie să-ți mai faci griji despre mine, Gerda.
E un obicei vechi.
Greu mă schimb.
Cum de am meritat o așa iubire?
Nu mai am de ce să-mi fie frică.
Nu.
Noaptea trecută,
am avut cel mai frumos vis.
Am visat că eram copil în brațele mamei mele.
S-a uitat la mine
și mi-a spus Lili.
Lili.
Lili!
Nu, las-o.
Las-o să zboare.
Jurnalele lui Lili Elbe au devenit baza memoriului pionierat
"Bărbat într-o femeie" publicat în 1933.
Spiritul ei curajos și revoluționar rămâne o sursă de inspirație
pentru mișcarea transsexuală de azi.
Gerda a continuat să-i facă
portretele lui Lili tot restul vieții ei.
Traducerea și adaptarea FlorinA
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania