God eftermiddag, Det här är er kapten,
Jag beklagar väntetiden, Vi ska vara klara om ett ögonblick,
-Kan jag hjälpa er? -Jag vet inte om ni kan det.
-Får jag lov att hjälpa er? -Ja, varför är vi sena?
Det tar bara en liten stund till. Kan jag ge er något att dricka?
Jag vet inte, kan ni det?
Den här vägen.
-Tack. -Det var så lite.
Hej. Jag heter Jennifer.
-Packade du i sista minuten? -Jag fick min första menstruation.
God eftermiddag, Det är kaptenen, Viska lyfta om ett ögonblick,
Tycker du det är äckligt att jag sitter och blöder?
Det är ju bara biologi.
Om vi hade sex nu, skulle jag inte ens bli gravid.
-Får du orgasmer? -Det angår inte dig.
-Du är väl inte mer än tio. -Tolv!
-Bor du i L.A. eller New York? -L.A.
Jag också. Far stack med sekreteraren, så vi flyttade till Kalifornien.
-Bor dina föräldrar tillsammans? -Nej... Jo!
-Vad ska det betyda? -De är på väg att hitta varandra igen.
-Toppen. -Ja, jag har planerat allt.
-Ska du få ihop dem igen? -Jag har pratat med min far om det.
Deras skilsmässa ödelägger mitt liv.
-Kanske de inte är kära längre. -Evig kärlek kräver hårt arbete.
-Varför ska den vara för evigt? -De är ju gifta!
De har avgivit äktenskapslöfte. De har förpliktelser.
Mamma säger att om kärleken vissnar, ska den ut med soporna.
Problemet med vuxna är att de är lata.
-Och du är en idiot. -Du är en idiot.
Du är ful!
Försök andas. En djup inandning får dig till att slappna av.
Jag är avslappnad.
Så här är jag bara.
1 ...2...3...
...4...5...6...
HARDING HIGH SCHOOL FYRA ÅR SENARE
Då är det halvlek, Knights leder 14-7 över Gophers,
Det är knappast en överraskning, att detta års kung-
-är Knights stjärnkvartsback, Cameron Fitzgerald,
Men vad är en kung utan drottning? Låt oss ge en stor applåd-
-till detta års baldrottning, Jennifer Burrows
-Buga för de kungliga! -Jennifer Burrows?
Din gnagare! Ska du håna min drottning?
Det tror jag att du gör, och därför ska du dö!
-Kör över hans huvud. -Nej, sluta!
-Är du okej? -Mitt huvud...
-Det blir nog bra. -Nej, var är mitt huvud?
Hur är det med ditt huvud?
Inte alltför bra.
Jag är ledsen.
Du minns inte mig, eller hur?
Nej. Borde jag det?
Nej. Vi var på ett flyg ihop en gång.
Åh herregud!
Ryan? Det är ju Räknande Ryan!
Självfallet minns jag dig. Jag tänker på dig en gång i månaden.
Jag måste ha berättat den historien en miljon gånger.
Det har inte jag.
Har du lust med en kopp kaffe?
-Och din pojkvän? Kungen? -Jag har ingen pojkvän.
Jag hatar att binda mig.
Varför begränsa sig, när det finns en värld full av möjligheter?
Kanske avleder möjligheterna dig från det du verkligen önskar.
Det är därför jag inte ser kabel-tv.
Det är för mycket att välja mellan.
Då det är bra att ni använder skoluniform.
Tänk, om du själv skulle välja.
Med alla valmöjligheter skulle du kanske gå ut naken.
-Det är dumt. -Du är också ganska dum.
-Du ska inte kalla mig dum. -Jamen det passar ju.
Du är dum. Dum, dum, dum.
Nej...
Det kan du vara själv!
-Vill du hänga med? -Nej.
-Varför inte? -För...det här...vi...
Vi går inte ihop.
-Sedan när? -Just nu!
-Tycker du kanske, vi går ihop? -Jag pratade bara om en kopp kaffe.
Kanske koffeinfritt till dig.
Det verkar bara dumt.
Okej.
BERKELEYS UNIVERSITET KALIFORNIEN
-Vad är klockan? -Tid för mig att åka till flygplatsen.
Men jag ställde mitt alarm på en minut innan du skulle fara.
Jag ställde mitt på tre minuter före.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig också.
-Gnagaren? -Vad är det för fel?
Det är ju du. Jag kan inte tro det. Ska du gå här?
Ja.
-Det är Betty. Betty, det här är... -Jennifer.
Hej, trevligt att träffa dig. Jag och Gnagaren är gamla vänner.
Låt bli att kalla mig det.
Okej... Jag måste nog gå vidare. Det var trevligt att träffa dig igen.
-Gnagaren? -Det är en lång historia.
Hjälp Är det någon där?
Kan du hjälpa mig lite?
-Är du okej? -Det är bara bra. Bara bra.
-Du är Ryan, eller hur? -Ja.
Jag heter Hunter. Din rumskompis.
Vad gjorde du i kofferten?
Jag kom in på rummet före dig-
-och så tänkte jag att det var roligt, om jag överraskade dig.
Resten av historien känner du ju till.
Vi har upplevt något ihop redan, efter tjugo sekunder.
Hur ska du berätta historien? Nu vet jag.
Du säger att jag kippade efter luft och så räddade du mitt liv.
Det är en toppen historia. Brudarna älskar dramatik.
-Du är påhittig, grabben. -Tack...
Du är påhittig. Jag får svårt att följa med.
Fyra år...
INSKRIVNING
-Är hon din skolkärlek? -Ja, det är hon faktiskt.
-Bra för dig. Var pluggar hon? -I Seattle.
Det är långt bort.
-Lycka till. -Vi behöver inte tur.
Vi var på sommarlov var för sig, och det gick bra.
-Hur länge? En månad? -Sex veckor och två dagar.
Och ni besökte varandra ett par gånger och ringde varje kväll?
-Precis. Man ska arbeta på det. -Jag har sett det så många gånger.
Sista året hade alla med ett sånt förhållande gjort slut innan terminen.
Jag tyckte bara, du skulle veta det.
-Var bor du då? -Herman Hall.
Då kan jag ge dig några goda råd.
-Bor du där? -Nej, men jag har vänner där.
Jag bor utanför skolan med min pojkvän.
Har du en pojkvän?
-Vem då? -Michael Winters. Han är musiker.
Han är toppen.
-Bor du ihop med en kille? -Ja.
Har du valt att begränsa dig i kärlekens namn?
Är det inte otroligt, vad en förälskelse kan få en att göra?
Då är det min tur.
Jag kom, så snabbt jag kunde. Vad är det som har hänt?
-Han har dumpat mig. -Varför?
Han har hittat en annan!
-Vem? -Det gör mig detsamma, Amy!
Huvudsaken är att han har dumpat mig.
Hur fick du veta det? Såg du dem ihop?
-I den här sängen? -Nej!
Åh Gud, nej. Han sa det bara.
Vi sa ju att vi skulle vara ärliga, om vi träffade någon annan.
Det menar ju aldrig folk. Man vill bara skydda sig själv.
Men jag har sån tur att min pojkvän håller sina avtal.
-Var fick du veta det? -På klubben.
-Ropade han ut det över musiken? -Nej, det var musiken.
Det var den klubb, vi träffades på, där vi bestämde oss att flytta ihop.
Det var där han sjöng: "Jennifer, mitt hjärta är till dig."
Jag satt bara där och tänkte på hur man kan älska någon så högt.
Så sjöng han sin nya sång. En liten sak, som lät:
"Jennifer, Jennifer, du bad mig vara ärlig."
"Vad gör vi nu? Jag har hittat en annan."
Vad hemskt.
Den var rätt så tilltalande. Alla sjöng med på andra refrängen.
-Vad gjorde du då? ingenting.
Jag har aldrig känt så förut. Jag är en sån idiot.
Varför följde jag inte min intuition?
Se positivt på det. Nu kan du flytta ihop med mig.
Jag vet att det ser svart ut, men det går nog över.
Det säger alltid min terapeut.
Jag skiter i din terapeut, Amy. Jag vill bara må bättre nu!
Tra-la-la mig i arslet.
Det är en hård värld. Du vet inte vilken tur du har.
Betty och jag har gjort slut.
-Det är inte sant. När du? -För ett par dagar sedan.
-Varför har du inte sagt något? -Det har inte sjunkit in förrän nu.
Det är ju strålande. Nu kan vi två riktigt slå runt.
Vi två? Det tror jag inte.
Tro mig. Det är mycket lättare, när vi är två.
Du spelar min idiot till kusin, och då måste jag vara känslig.
Du blir full och närgången, och jag måste spöa dig och vara maskulin.
-Jag är nog inte redo för det. -Du kan få slå först.
Det är bara två dagar sedan. Jag behöver lite tid.
Okej, låt oss dricka oss fulla och gå på strippbar.
Så sårad är jag inte.
Jag är okej. Det var på tiden det tog slut.
Vi växte från varandra.
-Slå mig. -Nej.
-Jo, gör det nu, innan hon går. -Vem?
-Känner du henne? -På sätt och vis.
Bra, då slår jag dig.
Hej.
-Hur är det? -Bra.
-Och du? -Toppen.
Jag kan se att du har kommit i ordning.
-Är du ledig på fredagar? -Ja.
-Jag är ledig fredagskvällar. -Det är du säkert.
Jennifer, det här är Hunter.
Jag skulle gärna stanna-
-men jag ska ner till stationen och hämta min kusin.
Han är en idiot, liksom resten av min familj.
Jag är också en idiot. Vi ses.
Jag blev dumpad.
Han musikern, Michael. Han dumpade mig.
Hur är det med dig och Betty?
-Jag vill inte prata om det. -Jag berättade ju om mitt förhållande.
-Ditt kan inte vara värre. -Varför vill du veta det?
-Elände söker maka. -Nej. Du använder det bara emot mig.
Det skulle jag kanske ha gjort förr, men jag har ändrat mig.
Jag är ärrad i själen och betraktar livet helt annorlunda.
-Du hade rätt. -Det var det stora avståndet.
Men det var okej med mig. Jag åkte dit, hon kom hit.
Om jag hade lovat att ringa, gjorde jag det oavsett vad.
Om jag lovade att vara hemma då hon skulle ringa, då var jag det.
Jag älskade henne, så det var inte ansträngande.
-Men det var det för henne? -Ja.
En helg då jag var där, stod vi och kysste varandra farväl.
Då kom hennes väninna med sin pojkvän. De hade sina tvättkorgar.
Betty började gråta. Jag frågade: ""Vad är det för fel?""
-Och så sa hon: -Vi tvättar aldrig tillsammans.
Hon hade rätt. Vi tvättade aldrig tillsammans, och det var det.
Slog ni upp på grund av tvätt? Jag lämnar bort tvätten.
Det var inte tvätten i sig.
Det var allt det där, som par borde göra ihop.
Vi hade inte tid till det. Det klarade hon inte.
-Varför flyttade hon dit? -Hon fick ett stipendium.
-Varför flyttade hon inte hit? -Stipendiet.
-Var det därför? -Hon ville ha mer än jag kunde ge.
-Åh nej. -Det var många småsaker.
För många småsaker gör ett förhållande omöjligt.
Michael och jag var aldrig eniga. Vad var bra med vårt förhållande?
Vi bråkade, skrek och hade sex. Det är det jag saknar.
-Det låter inte så sunt. -Vad vet du om det?
-Vad vet du om mitt förhållande? -Jag skulle aldrig ha sagt något.
Jag sa bara, att ditt förhållande var dåligt.
Det handlar inte om att gilla allt, utan om överraskningar.
Kärlek är spännande och betagande och gör en helt galen.
Det är det som är poängen.
Det förstod Michael uppenbarligen inte.
ETT ÅR SENARE
Har du aldrig hälsat på henne? Det är rätt konstigt.
Nej, det är det inte.
Hon är bara försiktig.
Jag ska inte vara en del av hennes liv, innan hon är säker.
Det beundrar jag.
-Vad ska du göra i dag? -Jag har dykning klockan tre.
Verkligen?
Nej, det är lögn. Jag kan inte låta bli att ljuga.
Jag ville imponera på tjejerna, men nu kan jag inte sluta.
-Du borde prata med någon om det. -Det gör jag också.
-Det gör du väl inte. -Se själv! Jag kan inte låta bli!
Nästa gång du ljuger, ska jag avslöja dig.
-Det skulle du inte göra. -Vänta bara.
-Ljuger du? -Nej.
-Vad ska du då göra i dag? -Danslektion.
Min terapeut säger, att jag ska vidga min horisont-
-men när jag är ihop med honom, är jag aldrig mig själv.
-Det klarar jag inte längre. -Det är väl därför, du dumpar honom.
Ja, men tycker du att jag är feg?
Min terapeut säger, att jag ska vara mer ansvarsfull-
-men jag klarar inte det.
Det spelar ingen roll om du ringer, skriver eller sjunger. Det är "adios".
Men man ska göra det på ett fint sätt.
Amy, är det du eller jag, som ska göra slut med din kille?
Han är inte riktigt min kille. Jag känner honom egentligen inte.
-Så sluta tänka på det. -Men jag vill inte såra honom.
Vad gör du här?
Jag skulle hämta Amy.
Vad intressant.
-Vad gör du här? -Jag är Amys rumskompis.
-Är hon här? -Vi måste prata.
-Passar vi inte ihop?! -Det var det hon sa.
-Du ska inte ta det personligt. -Hur kan jag undgå att göra det?
Ta det personligt då.
-Varför sa hon det inte själv? -Hon ville inte såra dig.
-Men det ville du? -Jag visste inte att det var du.
Jag visste bara att det var Ryan, men inte att det var du.
Vilken skit!
-Vad? -"Döda inte sändebudet."
-Du har för roligt här. -Jag försöker att inte ha det!
Det är inte bra nog!
-Det är inte roligt. -Jag skrattar inte åt dig, men åt dem.
-Tjejer älskar att testa killar. -Hon dumpade mig!
Nej, det är en test för att se, hur mycket du vill ha henne.
-Tror du det? -Helt säkert.
Du måste simma över vattengraven, sparka in porten, döda draken-
-och slå undan benen på henne.
-Du har rätt. -Självfallet.
Vi passade perfekt ihop. Jag gjorde en beräkning.
Den bevisade att vi passade ihop. Nu ska jag bara bevisa det för Amy.
Du kommer inte långt med beräkningar. Du måste gråta.
Lugna dig lite.
Sätt på sprinklersystemet.
Gråt som en man, som inte kan leva en sekund till utan sitt livs kärlek.
Vänta lite. Jag har precis vad du behöver.
-Vad är det? -Tigerbalsam.
Sätt lite under ögonen, så snyftar du som en tjej.
Önska mig lycka till. I dag ska jag lära mig andra positionen.
Visste du att de har flyttat borden i biblioteket?
De står helt annorlunda. Jag letade mitt bord i två timmar.
Hade det inte varit för colafläcken, hade jag aldrig hittat det.
De hade satt det på tredje våningen. Inte på andra eller fjärde-
-utan på tredje.
-Är det dåligt? -Det är en katastrof!
-Vill du veta, hur du gjorde slut? -Det hade jag alldeles glömt!
-Tror du att vi kan vara vänner? -Han verkade ganska upprörd.
Den stackarn.
Jag känner honom faktiskt. Jag stöter på honom då och då.
-Var det rätt att du sa det? -Det vet jag inte.
Det gör jag. Han pressade mig för mycket.
-Det kan jag förstå. -Men det är kanske bra för mig.
Tänk om det är han?
Herregud, han gråter!
Varför gör du det här mot mig? Det är slut!
Ryan. Det är inte så illa. Alla gör slut.
Jag kan inte se!
Jag tror jag har blivit blind!
Snygg lapp.
-Tack. Du hade inte behövt vänta. -Jag väntar inte.
Kan man inte sitta och njuta av en slickepinne framför sjukan?
Om man nu också känner sig en liten smula ansvarig?
Du gjorde ju inget.
Jag satte inte tigerbalsam i ditt öga, men jag gjorde ju slut med dig.
-Vart ska du? -Gå och försöka glömma den här dan.
-Får jag följa? -Varför det?
Får inte en tjej gå en sväng med sin ex-pojkvän?
-Ska hon omtalas i tredje person? -Skämtade Ryan Walker?
Jag ska fråga honom.
Du är rätt rolig, när du är deprimerad.
-Ja, gör dig beredd. -Ännu en!
Snart åker du in på sjukstugan, så de kan titta på dina lösa tänder.
-Sluta. -Var den inte kul?
Om det kommer fler såna, måste jag göra slut igen.
Hej, hur går det?
Hejsan.
Får jag fråga dig en sak?
Hur mycket kan du egentligen böja dig fram?
Kommer du ofta hit?
-Ja. -Det är verkligen vackert.
-Ett av världens vackraste verk. -Det har sagts om mig förut.
-Den kan bara byggas på ett sätt. -Av varelser från yttre rymden?
Perfekt planering. Är det inte så?
Man undersöker situationen, lägger upp en plan och utför den.
Då ska det lyckas.
Men det gör det aldrig.
Det är för att det mesta här i livet inte är riktigt så enkelt.
Ser det enkelt ut?
Du anar inte, hur komplicerat det är att bygga en bro.
Jag trodde, du använde den i överförd betydelse om förhållanden.
-Det gör jag. -Det trodde jag nog.
Jag kände kanske inte Amy så bra-
-men det verkade, som om allt stämde.
-Studerar du matematik? -Nej. Byggteknik.
-Jag har fått nog av det. -Byggteknik?
Förhållanden.
Det är för mycket. De är inte värda det.
Assentior. "Jag är enig." Det är latin.
-Varför talar du hela tiden latin? -Det är mitt huvudämne.
-Varför det? -Varför inte?
-Vad ska du använda det till? -Jag ska läsa vidare i Italien.
Och därefter?
Det vet jag inte.
Du är helt otrolig. Det kunde jag aldrig göra.
-Klara dig utan en plan? -Något i den stilen.
Men å andra sidan...
...vad ska man med en plan?
Du har väl alltid haft allt du ville, utan att veta att du ville det.
Det stämmer faktiskt-
-för det första jag verkligen önskade, och satsade på att få, var Michael.
Och det gick ju toppen.
-Jag trodde du hade ordning på livet. -Jaså, det trodde du?
Ja, men jag är ju också dum?
Och stel. Och ful, om jag inte minns helt fel.
Det var innan jag började ta Prozac.
-Går du på Prozac? -Jag önskar det.
Det var en skämt.
Jag måste nog gå. Jag måste plugga till tentorna.
Jag också, men jag stannar.
-Ses vi? -Ja.
Jag är ledsen över det där med Amy.
Det är okej.
-Fick du alla kurser du ville ha? -Alla utom en.
-Den som alltid är så eftertraktad. -Just det.
-Har du haft en bra sommar? -Ja. Jag åkte bara hem till L.A.
-Och du? -Jag stannade här.
Jag tjänade pengar på att bre bagels.
Det är rätt lätt. Man kör bara fram och tillbaka en gång.
-Jag äter mina utan smör. -Så klart du gör.
Så du hade en bra sommar?
Allt var som det skulle vara.
Jennifer...
...är du okej?
Jag knuffade bort honom.
Jag gjorde allt jag kunde, för att han skulle dumpa mig.
Då gillade du väl honom inte.
Det var bara en sommarflirt, men så började jag tycka om honom.
Varför knuffade du då bort honom?
Det vet jag inte.
Det är bara så irriterande!
Hur är det med dig? Fick du till det under sommaren?
-Nej. -Det är rätt.
Vi borde göra det här igen nån dag.
Inte gråta alltså, men det här.
Självfallet.
Ännu ett åtal.
- Hej, Ska vi göra något? -Nej.
Du har inte ens hört mitt förslag,
Det vackra med vår vänskap är, att jag på förhand kan säga nej.
-Jag är det vackra med vår vänskap. -Nu lägger jag på.
-Nej! - Ge mig en god anledning,
För att jag har monterat en bomb i din telefon.
Jag är blivit bränd förr, så...
Kom igen, Jag kan inte plugga mer,
Blir jag klokare, skulle folk hata mig.
-Bara om du tigger om det. -Det har jag ju gjort.
På latin.
Te oro ett obsecro maecum laudera,
-Du tänkte inte åka. -Jo, jag skulle göra det.
Damerna först.
Ska jag räkna in dig?
1 ...2...3!
Då rullar vi.
-Jag kan inte hjälpa dig. -Jo, nere på rumpan.
Tror du jag skulle klä i getskägg?
Nej.
Vänta! Det går inte! Jag kan inte dansa.
Rör dig bara.
Det är det vi är här för. Vi två och stråna på din haka.
Bara gör, som han gör.
Vart ska du?
-Det är inte så dumt. -Bra.
Kom här.
Har du aldrig varit ihop med en tjej?
Jag har bott i ett kloster hela livet. Ända tills i går.
Jag gick och lämnade in min krage och fick min deposition.
Nu står jag här och spelar detta konstiga spel med pinnar och kulor.
Det heter biljard.
-Det är så mycket, jag ska lära mig. -Jag lär dig.
-Gör honom inte illa. -Jag är präst.
Kan du tänka dig att få en uppenbarelse med kön där?
Spring, fader!
-Vill du med upp och torka? -Jag vet inte riktigt.
-Är Amy där? -Troligen.
Nej, jag tror jag går hem.
-Hem och skriva dagbok? -Något i den stilen.
Jag vill inte gärna erkänna det...
...men jag hade kul.
Jag också. Det var ren underhållning.
-Kanske kan vi gå dit och tvätta. -Det är billigare än mitt ställe.
Och det finns mer alkohol.
Hur är det? Har ni varit ute och simmat?
Jo...
Vad ska ni göra nu? Min plan har gått upp i rök.
Jag bjöd med Ryan upp, men han ska hem i säng.
-Verkligen? -Jag är trött.
Jag är faktiskt...
...också småtrött. Vi borde faktiskt dra.
God natt.
Kommer du?
Jag måste verkligen säga du är cool.
-Är du okej? -Det är bra.
Du lät dig inte lockas med upp. Hon är säkert helt ifrån sig.
Hörde du, hur hon sa "säng"? Man kunde nästan dofta lakanen.
-Har du bråttom? -Nej, varför undrar du?
-Vad fan var det där? -Ingen aning.
Hör här. Det är bäst, att du bara glömmer det där.
-Har du glömt det? -Nej.
-Nu då? -Nej!
Du är ju som en elefant.
Nu är det nybakta kakor.
De ser goda ut.
Nej, inte dem.
Jag ville göra något gott tills du kom hem-
-men jag gissade åtta tiden, så de blev svarta.
Så bakade jag några klockan 21 .30, och de blev också svarta.
Då väntade jag lite längre med att baka nästa, och nu är du här.
De är klara om två minuter.
-Varför är du våt? -Ryan och jag var ute och dansade.
-Är du förälskad i honom? -Vad?
-Är du det? -Nej.
-Det tror jag inte på. -Vi är ju bara vänner.
-Men han är förälskad i dig? -Nej, det tror jag inte.
Vad gör ni då, när ni är med varann?
Vi gör allt möjligt och pratar om allt möjligt.
Du kan prata med mig om allt möjligt.
Det kan vara kul att höra en killes åsikter.
Om vad? Vem som har den bästa pizzan och de bästa pattarna?
Ginos pizzeria och Susan Sarandon. Vad är fel?
Det är dig det är fel på.
Du är alltid med den där killen, som du inte ens är intresserad av.
-Min terapeut tror att du har problem. -Pratar ni om mig?
Självklart. Jag är bekymrad över dig.
Hör här. Om du behöver prata, så finns jag här.
Jag har lagt ett telefonnummer på din huvudkudde.
-Till vem? -Min terapeut. God natt.
Kan du se han där?
Han är den typen, som går med fötterna, du vet.
Då är det din tur.
-Hon gillar kex i soppan. -Nej.
-Inte? -Det är fel.
En del lägger kex i sin soppa, och andra gör det inte.
Du ska uttala dig om något, man inte kan ha en åsikt om.
-Det är idiotiskt. -Nej, det är kul. Jag skrattar.
Ja, för att det är idiotiskt.
Vet du, vad som är mer idiotiskt? Jag har en dejt i kväll.
-Tycker du att jag är knäpp? -Nej, det är toppen.
Du borde också sätta dig i sadeln igen.
Nej, den här cowboyen bryr sig inte om hästar.
-Det var inte kul. -Det vet jag väl.
Damerna. Hur går det?
Hej. Skönt väder, eller hur?
Nej, jag är inte bra på sånt. Ring Hunter istället.
Efter alla investeringar för andra ville jag göra något för mig själv.
Efter tio år gick det upp för mig, att jag inte vill knega mer.
-Bra, jag hittade dig, syster! -Vad är fel, Billy?
Kurt, det här är min bror Billy.
-Billy, det här är Kurt. -Trevligt att träffa dig.
-Vi satt just och pratade om min båt. -Det finns det inte tid till!
-Vad är det för fel? -Mamma har blivit sjuk.
-Gud, vad är det som hänt? -Jag sa ju att hon är sjuk!
Hur sjuk?
Ja, hur då?
-Du vet som sist. -Då var jag inte hemma.
Det finns inte tid för frågor! Mamma är sjuk. Vi måste iväg!
Jag är ledsen.
-Är du galen? -Du var toppen.
Jag kände mig totalt idiotisk.
Ryan, du var fantastisk!
Tack.
Tack själv.
-Jag tänkte halta nästa gång. -Ett steg åt gången.
-I kväll, det är först i morgon kväll. -De har ändrat det.
-Vem? Ryan? -Nej.
Jag kan inte.
-Vad ska du göra? -Jag hade planerat att vara hemma.
Jag skulle fixa händer och fötter och göra en inpackning.
-Kan du inte göra det i eftermiddag? -Nej, då har jag lektion.
Jag ska prata med professorn om uppgiften vi har till på måndag.
Den skulle göras färdig, medan jag ordnade naglar och hår.
-Då skulle jag vara klar för festen. -Kan du inte göra det i morgon?
Nej, för då är jag säkert trött, och jag ska göra allt.
-Varför har de ändrat det? -Amy, du har hela helgen.
Det är som att säga på måndagen, att man har hela veckan.
Mums.
-Vad vill de ha? -Vem?
De där. Tjejerna.
Jag försöker anpassa mig till deras föreställning om en sexig kille-
-men jag kan inte komma på det.
Vad vill du ha?
Det vet jag inte. Sex. Kul.
-En som älskar mig, som jag är. -Och vem skulle det vara?
Du har fullständigt rätt.
Vad är det för fel med att vara från landet?
En enkel kille med sunda värden-
-som gick upp i gryningen för att hjälpa sin far med boskapen.
Hunter. Du kommer inte från landet.
För fan, Ryan. Vad ska jag säga?
Hej. Jag heter Steve.
Jag växte upp i en förort med två föräldrar och två syskon.
Jag har ingen identitet eller nån aning om, vad jag gör.
Ska vi gå ut?
Heter du Steve?
-Här ska man hitta sig själv. -Hitta sig själv. Heter du Steve?
Ja, och varför skulle nån vara intresserad av det?
-För det är den du är. -Nå, är det så enkelt?
Varför berättar du inte för Jennifer, vad du tycker om henne?
Men skynda dig, innan hon går iväg med honom där.
Så är det inte.
Besvärar det dig inte att se henne ihop med den killen?
Hon pratar om killarna hon träffar hela tiden.
-Och det är du okej med? -Ja!
Varför är du då här helt ensam?
Om du väntar på, att tjejen ska ta initiativet-
-så kan du gott vänta. Så fungerar det inte.
-Heter du Ryan? -Ja.
Vi har visst kurser ihop.
Vad är oddsen?
Du läser till ingenjör, eller hur? Jag är elektrisk.
Alltså mitt huvudämne.
De ger oss verkligen mycket jobb. Men det är nog bra.
Det är så många, som flyger runt som negativa joner.
Jag är som en laser. Jag går för vad jag vill ha.
Jag känner mig helt elektrisk.
-Ska vi sätta oss? -Visst.
Men jag skulle just gå.
-Jag är för framåt, eller hur? -Nej, inte alls!
Jag har bara ett par uppgifter...
Jag lovade att träffa min flickvän för tjugo minuter sedan.
-Har du en flickvän? -Ja.
-Nu känner jag mig dum. -Du är inte dum, men jag måste iväg.
-Hej, syrran. Går det bra? -Ja, fint.
- Amore, -Du säger det så vackert.
Då ska jag gå.
Vi ses, brorsan.
Hur blev du av med honom?
Vi hånglade lite, och så sa jag, jag skulle upp tidigt.
Hånglade?
Vänta lite.
När du säger hångla, menar du då "hångla", eller...
Då menar jag..."hångla".
Vi hade inte sex.
-Vi hade inga kondomer. -Skulle du ha gjort det?
Ja, det tror jag.
Jag har snart tenta, så jag behöver stressa av lite.
-Det är då otroligt! -Vad?
Att du kan gå i säng med en kille när som helst.
Är det inte därför, man dejtar?
Jag vet ju inte vad som ska hända på förhand.
Ibland verkar det lättare, än att sitta och säga något klokt.
Det är bra länge sedan, jag var i den situationen-
-men jag kan inte gå i säng med nån, jag inte gillar.
-Tycker du att jag är en slampa? -Det sa jag inte något om!
-Vi är bara olika. -Ja, du har inget sex.
Och än sen?
Känner du andra ensamstående tjugoåringar, som aldrig har sex?
-Kanske försöker du för mycket. -Du försöker inte alls.
-Kanske gör det livet svårt för oss. -Vad menar du?
Är vi vänner?
Är jag din vän, eller är jag ett substitut för en flickvän?
-Menar du det? -Ja.
När du har mig, behöver du ingen flickvän.
Du blir inte sårad, så länge du låtsas att jag är din flickvän.
Kanske skulle vi inte ses mer.
Ryan!
Förlåt, det var inte menat så.
-Jo, det var det. -Nej. Jag älskar att vara med dig.
Du är min favorit människa. Jag vill inte ändra på något.
-Kanske har du rätt... -Nej!
Du väntar bara på den rätta.
Och du tar sex allvarligt. Det är bra.
Nej, jag tror att jag gömmer mig bakom dig eller oss.
-Det var den här tjejen på festen. -En riktig tjej?
-Det sa du inte något om. -Jag avvisade henne.
Varför?
Det vet jag inte.
-Jag skulle ha gett henne en chans. -Ja, det skulle du.
Du kan ännu göra det. Varför inte?
Tja, varför inte?
-Är hon söt? -Det är hon väl.
-Sötare än mig? -Nej då.
Men hon är smalare.
Låt mig förstå dig rätt, Tycker du, det är helt normalt?
Varför ser den toppen bättre ut på henne än på mig?
För hon har anorexia, silikonbröst och personlig tränare.
-Ska jag fixa mina bröst? -Ja, så klart.
-Så får du inte säga i min lägenhet. -Vänta bara.
När gjorde vi det här senast? Det är mysigt, eller hur?
-Så klart det är. -Jag har en idé.
Kan du inte köra i ett par kurser och flytta tillbaka igen?
Italien är bara så långt borta.
Ja, är det inte skönt?
-Vad ska jag då göra nästa år? ingenting, precis som i år.
När jag är borta, kan du kanske lätta på arslet och roa dig lite.
Jag vill inte göra något utan dig, och jag vill inte roa mig.
-Och så har jag en läcker bak. -Javisst, du har en läcker bak.
-Vad gör du? -Jag kysser dig.
Åh Gud, jag är ledsen.
Jag vet inte, varför jag gjorde det. Jag fick bara lust att kyssa dig.
Vilken idiot jag är!
Hej. Titta här.
Det är som en bro.
Det är en bro.
Ja, det har du fullständigt rätt i.
-Kommer Katie? -Ja, jag har just pratat med henne.
Verkligen? Det är toppen.
Hon ska få uppleva mitt nya jag.
-Det här blir kul. -Jag menar det. Inga fler lögner.
Jag behöver inte låtsas vara någon annan.
Det är ju bra.
Du får, vad du ser. Hunter rakt upp och ner.
Menar du inte: Steve rakt upp och ner.
-Megan verkar söt. -Det är hon också.
Hur är han Paul? Honom har du ju träffat förr.
Ja, det går fint.
Du, Jen. Megan har aldrig varit på bilmuseet.
Tänk ändå.
Läste ni att djuren på zoo har ordnat sina burar i alfabetisk ordning?
-Det började visst med aporna. -Ja, men zebrorna protesterade.
-Hur visste du det? -Det var bara, du vet...
-Jag förstår inte. -Det gör inte jag heller.
-Katie, vad tycker du om Berkeley? -Det är lite överväldigande.
Hon har fått dubbla stipendier. Jag vet inte hur hon klarar det.
Nej, jag kan knappt fixa att både slumra och sova.
Det låter kanske svårt, men jag är ofta med äldre.
-Det låter inte alls svårt. -Jo, det gör det.
När man sitter med en, som har överlevt två världskrig-
-ett äktenskap, barn, barnbarn, ekonomiska problem och sjukdom-
-så verkar en biologiexamen inte som något särskilt.
Vi borde göra som eskimåerna.
Sparka ut de gamla från igloon och låta isbjörnarna ta dem.
Så snart de inte kan gå på jakt mer, gör man sig av med dem.
Annars suger de ut oss, de svinen.
-Du skämtar, eller hur? -Nej, absolut inte.
Och så ska de få körkortet indraget.
Vad är det?
Får man inte ha en åsikt?
Jag gjorde som du sa. Jag lät inte som om jag var överens.
Jag hittade inte bara på något, så hon trodde, vi hade något gemensamt.
-Jag var ärlig. -Du kan inte säga vad som helst!
Är jag nu för ärlig? Jag vet inte vad folk vill ha.
Vad hände?
Det fina med Paul är, att han aldrig kommer att stadga sig.
Men så förälskade han sig i mig.
Det finns inget värre än en hård kille, som blir mjuk.
Han slutade dricka och knarka. Han la av med snedsprången.
-Inte konstigt att du dumpade honom. -Nej, det fungerade inte.
-Hur är det med, vad hon nu heter? -Megan.
-Det går bra. -Bara "bra"?
Vad skulle jag annars säga?
Gillar du henne? Är hon den enda?
Det vet jag inte. Jag försöker ta reda på det.
-Det var du som ville gå. -Jag trodde, jag skulle må bättre.
-Men? -Jag vet inte. Det är sån skit.
Visa mig en film, där förhållandet går i kras efter ett halvår.
Jag tror bara inte, vi vet, vem vi själva är-
-så hur kan vi veta, vem som är den rätte?
Hur vet du, att han är den rätte? Är det för att båda går i svart?
För att ni dricker cappuccino och är tatuerade?
Vem av er har provat på att bli dumpade?
Vem av er har dumpat någon?
Vi har alla älskat-
-men vi vet aldrig, om det är äkta kärlek, förrän den är borta.
Och om det inte finns en rätta utan två, tre, fyra eller fem rätta?
Om äkta kärlek inte finns?
Men vi vågar inte erkänna det, så vi fortsätter klä upp oss.
Vi fortsätter att utge oss att vara något, vi inte är.
Vi står på huvudet för folk och satsar allt på något-
-som vi hoppas är bättre än det, vi tror, vi är.
Tänk om, det som vi letar efter...
...bara inte finns?
-Är du okej? -Ja, bra.
Jag arbetar bara på min rädsla för att tala offentligt.
Varför ska allting vara så...riktigt?
Det vet jag inte.
-Du skakar ju. -Du lät mig dricka en massa koffein.
-Jag vet inte, vad som är fel. -Kanske det är PMS.
Ja, kanske.
-Vänta lite. -Nej.
-Vart ska du? -På lektion.
Åh nej, du stannar här, där jag kan se dig.
-Jag måste gå. -Du är aldrig på dina lektioner.
-Därför måste jag gå dit nu. -Vänta. Jag gör frukost.
Nej. Jag är sen.
Vi ses senare.
Är det på grund av Megan?
Nej.
Jag ska berätta för henne.
Kanske du skulle låta bli.
Vi pratar om det senare, okej?
Du kan stanna så länge du har lust. Du vet ju var allting är.
-Vi måste prata om det som hände. -Amy, det är okej.
Nej, men jag har tänkt på det.
Det är nog, för att du är min vän, och så blev jag svartsjuk på er två.
Nu tar du ju snart examen, och jag ville så gärna ha kvar dig-
-och jag gjorde det, jag gjorde, för jag var rädd att förlora dig.
Jag kom på det helt utan hjälp.
Jag tänkte på allt det, vi har gjort, och så slog det mig:
Jag ville förhindra en förändring, men man kan leva med förändringar.
Innan vi träffades, kände jag ju inte dig, eller hur?
Men det var ju en bra förändring. Jag älskade den.
Kanske begår jag självmord innan examen nästa år-
-och kanske gör jag det inte.
Det sköna med förändringar är, att man aldrig vet hur det blir.
-Är allt bra med dig? -Jag har aldrig haft det bättre.
-Vet du att Ryan ligger i din säng? -Ja.
-Du vet att han är naken, eller hur? -Ja.
-Och du vet ju att jag är nyfiken. -Ja.
-Vad hände? -Jag var nog rädd att mista honom.
Megan!
Jag bad honom träffa andra tjejer, och så gjorde han det.
Då sågs vi inte så ofta, och så blev det där med Paul och Mary.
-Megan. -Jag ville bara vara med honom.
Det här var ett enormt misstag.
Vi är vänner, och vi är toppen som vänner.
-Vad ska du göra åt det? -Det vet jag inte.
Han tar sånt här så allvarligt, och jag vill inte såra honom.
Dra åt helvete, Ryan! Dra åt helvete!
Och om jag är förälskad i henne?
-Är du det? -Det vet jag inte. Kanske.
-Vad ska det betyda? -Jag vet inte.
Jag vill inte ödelägga vårt förhållande.
Det är fint av dig att fråga mig, men jag är inte rätt person.
Om jag låtsas som ingenting-
-ignorerar jag kanske mina känslor för henne.
Men om jag öppnar mig för henne, sticker hon.
Det vet jag bättre än nån annan, och det får inte hända.
Var dig själv. Var nån annan. Välkommen till min värld.
-Tycker du, det här känns konstigt? -Ja!
-Kanske vi skulle prata om det. -Bra idé.
Jag är rädd för att vår vänskap förändras på grund av i går natt.
Det vill jag inte. Vi får inte låta det komma mellan oss.
Det var ett misstag.
-Tycker du? -Ja.
Du har rätt.
Jag tror bara, vi lät oss dras med, och, du vet...
Den natten betyder mycket för mig, för du betyder mycket för mig, Ryan.
Men det är allt, en väldigt speciell kväll.
Jag var bara rädd för, att vi la för mycket i det.
Jag är helt överens med dig.
Bra.
-Du sa det väl inte till Megan? -Nej.
Det är nog bäst att låta bli.
-Det känns lättare, eller hur? -Jo.
-Ska vi få oss en matbit? -Ja visst.
Jag borde egentligen låta bli. Jag har lite jag ska ha läst.
-Har du verkligen det? -Ja. Det är rätt viktigt.
-Ringer du? -Ja visst.
Du har ringt till Ryan, Lämna ett meddelande,
Hej, det är jag. Var har du hållit hus?
Du har mitt nummer, Hejdå,
-Du har ringt till Ryan, -Hej, det är jag igen,
Jag hoppades att du skulle vara hemma, Är allt bra?
Kan du inte ringa? Hejdå,
Ryan Walker! Var fan har du varit?
-Var har du varit? -Pluggat.
Vad händer?
-Hur har du det? -Fint. Mycket att göra.
Det har jag också. Jag är färdig.
Så är det farväl till Berkeley och ut i den verkliga världen.
Har du lust att göra något?
Nej. Jag måste hem och plugga.
Då ses vi väl.
Men jag åker om ett par dagar.
Du har väl inte tid att fixa nån avskedsfest för mig?
Just det, Italien. Det måste vara spännande.
Du känner mig. Då slipper jag raka mig under armarna.
Jag stannar här.
När har du din sista tenta? Ska vi fira det?
Nej, jag reser med detsamma.
Då hörs vi väl.
-Vad är det? -Vad?
Det här! Vad är det här?
Det vet jag inte. Det är inte något.
Megan säger att du har gjort slut med henne.
Är det så? Jag sa ju att du inte skulle säga något.
Det vet jag.
-Är du ledsen över det? -Nej!
-Vad är det då för fel? -Det vet jag inte!
-Saker har förändrats. -Men vi pratade ju om det.
Jag trodde inte, vi ville ändra något. Jag trodde att det var ett misstag.
Det är flera veckor sedan. Jag trodde att vi var vänner igen.
-Varför var det ett misstag? -Vad?
Vi två! Varför var det ett misstag?
-Det har vi ju pratat om... -Låt oss prata!
Var det för att du inte kan klara att någon kommer dig nära?
Eller för att jag inte är bra nog för dig?
Ryan, du kysste mig och jag kysste tillbaka.
Men jag ville inte ödelägga vår vänskap.
Inte jag heller.
-Om jag kunde ta tillbaka, skulle jag. -Ta det du bara.
Lägg det på hyllan med alla dina andra engångsligg.
Varför gör du så här?
Jag var lika överraskad över det, som du var.
Men att vara med dig var som att uppleva världen på nytt.
Jag låg bara och stirrade på plaststjärnorna du har i taket.
Och efter ett tag bildade de ett mönster.
Ett speciellt, självlysande mönster, som band ihop vårt förhållande.
Och för första gången verkade allting sammanhängande och logiskt.
Som om du och jag var del av en plan, som jag inte hade att göra med.
Det kändes, som jag inte behövde planera mer, för nu levde jag!
Som om jag för en gångs skull inte behövde kämpa för att vara glad.
Som om det bara skulle hända.
Inget skulle kunna såra mig mer, än din uppfattning av samma upplevelse.
Vad nu? Ska vi gå på biblioteket och låtsas som ingenting?!
Det kan jag inte.
Jag är ledsen.
-Jag vet inte vad jag ska säga. -Du behöver inte säga något.
Jag måste vidare.
Ha så skoj i Italien.
-Jag kommer att sakna dig så mycket. -Detsamma.
Jag vill höra allt, om skolan, maten och de läckra italienarna.
Jag vill höra allt.
-Sluta nu gråta. -Du också.
Det är jag, som kan se fram till ett ganska ensamt sista skolår.
Jennifer.
-Vart ska du? -Till Italien.
Precis nu?
-Hur går det med Ryans tentor? -Det går bra.
-Går det bra för honom? -Han har det toppen. Han...
Det är lögn.
Han älskar en, som inte älskar honom, så vad tror du själv?
Ska vi åka eller vad?
Jag älskar dig.
-Är du en av Jennifers vänner? -Ja. Jag heter Amy.
Ja, dig har jag hört talas om. Trevligt att träffa dig.
Och vad heter du då?
Vad heter du?
Vad jag heter?
Steve. Jag heter Steve.
Det var trevligt att träffas, Steve.
Ska du till Europa i sommar?
Ja, jag har just tagit min avgångsexamen.
-Gratulerar. I vad? -Latin.
Latin. Vad spännande. Vad ska du göra med det?
Det vet jag inte.
Lugn, jag läste engelska i fyra år, utan att ha en aning.
Nu har jag min egen firma.
Du kommer nog på, vad du vill.
Var det, för att du inte kan klara, att någon kommer dig nära?
Stanna bilen!
Kan ni stanna?
Stanna då!
Jag kan inte stanna mitt på bron!
Ryan!
Inget kan såra mig mer än din uppfattning av samma upplevelse,
-Vad gör du här? -Det vet jag inte.
-Vad är det för fel? Vad har hänt? -Jag vet inte.
-Är någon här? -Ja.
-Vem? -Strunt i det. Vad är fel?
Amy, vem är det?
-Hunter? -Det är en lång historia.
-Hunter, var är Ryan? -På väg hem till L.A.
Han skulle visst flyga klockan fyra.
-Med vilket bolag? -Sky Southwest.
Tack.
Hunter?
Kalla mig bara Tiger.
God eftermiddag, Ursäkta förseningen,
Vi kör ut på startbanan om några minuter,
Kan jag hjälpa er?
Jag vet inte... Kan ni hämta mig ett glas vatten?
Ni får vänta tills vi är i luften. Det tar bara ett ögonblick.
Te amo,
Te amo, Ryan Walker.
Jag tror hon talar till dig.
Ni måste sätta er nu.
Hörde du, vad jag sa?
Jag älskar dig, och jag reser inte till Italien.
Det är för sent.
Jag kände detsamma som dig, och det skrämde mig.
Jag var rädd för att mista dig, men jag vågade inte älska dig-
-för när jag har släppt in kärleken, har jag mist den igen.
Och det gör så ont. Men jag är trött på att vara rädd.
Ni måste spänna fast er.
Jag har just fattat mitt livs viktigaste beslut.
-Ska jag verkligen ta på bältet? -Ja, det ska du.
Vem vet, om du ännu är lycklig om ett halvår?
Vem vet, om du ännu är lycklig? Vem vet något alls?
Vem vet, om det här planet störtar?
Nu är det sista gången jag säger det. Lagen säger att ni ska ha på bältet.
Jag behöver dig.
Och det är verkligen svårt för mig att acceptera det.
Men det är lättare än att föreställa mig ett liv utan dig.
Vi ska tvätta kläder ihop, Ryan.
Du lämnar ju bort din tvätt.
Inte längre.
Ska vi byta plats?
Kan ni sätta er ner?!
-Tvättningen var väl en metafor. -Bara lugn, jag ska nog lära dig.
Andas. Det får dig att slappna av.
Lita på mig.
Den är underbar. Min mamma använder samma doft.
Letar du efter något speciellt?
Jag är verkligen ledsen över det.
Jag letade faktiskt efter några leopardmönstrade boxershorts.
Åh Gud. Ni är ju supermodeller för "Victoria's Secrets".
Vad gör du i vårt omklädningsrum?
De andra var upptagna, och jag skulle byta om, så...
Det är här, vi byter om.
Bry er inte om mig.
Du är rolig. Och vi älskar roliga killar.
Har du varit ihop med fyra kvinnor förut?
Jag åt frukost en gång med min mor och hennes tre systrar.
Vad nu?
Nej, det är inte jag.
-Nej, det var vi. -Fiser supermodeller?
Hur tror du annars, vi håller oss så smala?
Tänder du på det?
Ja.
-Gör det du då. -Ska jag fisa?
-Vill du inte tända oss? -Ja, mycket gärna.
Det var så min farbror dog. Han sprängde ett blodkärl.
Prata mindre. Fis mera.
Vart ska ni?
Tände ni inte på det?
Det har jag drömt varje natt i en vecka.
-Vad tror du det betyder? -Det vet jag inte.
Ammades du som barn?
Jag visste att det här var ett misstag.