Er det ham?
Ja.
Oliver!
-Gud være med deg, Oliver. -I like måte.
Dette er Henry Ireton.
-God dag, sir. -Mr. Ireton.
Jeg tar en siste titt på eiendommen min.
Vi har hørt at du reiser. Vi dro fra London med en gang.
Det kunne dere ha spart dere.
-Hvis vi kunne diskutere det... -Det er ingenting å diskutere.
Bli med meg hjem. Det er langt å ri tilbake.
Du må tilgi bordskikken vår, Mr. Pym.
Det fineste serviset er pakket ned før turen.
-Hent brødet, Bridget. -Ja, mor.
Vi håpet å overtale mannen din-
-til å la være å reise til Amerika.
Jeg trodde du kjente Oliver bedre enn som så, Mr. Pym.
Det var ingen enkel avgjørelse.
Dette er landet mitt. Gud har vært god mot meg her.
-Hvorfor reiser du da? -Jeg har familie, Mr. Ireton.
Jeg skylder sønnene mine et bedre liv.
England er ikke et land for en ung mann.
I Parlamentet snakket du om rettighetene-
-og privilegiene til allmuen.
Det var lenge siden, Mr. Ireton.
Jeg hadde en visjon da.
En stor nasjon.
Velstående, gudfryktig, gode lover, sterk.
Respektert over hele verden.
Det var det England jeg drømte om.
Du er godseier nå.
Kanskje du ikke bryr deg om allmuen lenger.
Kanskje jeg er feilinformert.
Som puritaner trodde jeg du så det som din plikt pålagt av Gud-
-å utføre Herrens arbeid i landet, uansett offer.
Jeg kjempet for vanlige menneskers frihet-
-da du gikk rundt i knebukser.
Hvorfor reiser du?
Jeg reiser fordi det kryr av grådighet og korrupsjon her i landet.
Det blir styrt av profittører-
-som foretrekker lommene sine framfor prinsippene.
Jeg reiser fordi vi har en konge som skattlegger de rike over evne-
-og stjeler land fra fattige for å beholde-
-sitt overdådige hoff og sin katolske kone.
Da Parlamentet protesterte mot urettferdigheten-
-la han ned Parlamentet.
Vår mann tør ikke si det han mener av frykt for å bli fengslet. Ja.
Hele livet har jeg trodd det var Guds vilje å motarbeide tyranniet.
Men Gud har vendt nasjonen ryggen, og vi forlater den.
Hva om Parlamentet kalles sammen igjen, Mr. Cromwell?
-Hvorfor skulle en konge gjøre det? -Han trenger penger.
-Hva? For å bygge et palass til? -Nei.
For å kjempe en krig.
En krig, John?
En krig mot hvem?
Skottene står på grensen.
De kan invadere oss når som helst.
Kongen trenger penger for å reise en hær.
Kongen sørget for at Parlamentet ikke har vært samlet på tolv år.
-Og nå trenger kongen penger. -Straks Parlamentet er samlet-
-vil vi søke å forandre-
-hele regjeringsstrukturen i dette landet.
Hvor mange ganger satt vi i Parlamentet?
Hvor mange avgjørelser tok vi?
Og hvor mange ganger underkjente kongen oss?
Kongen må gjerne krige mot Skottland.
-Vi vil være i Amerika. -Det vil bli krig-
-men den vil ikke stå i Skottland. -Henry...
-Mot hvem, Mr. Ireton? -Vi har diskutert det mange ganger.
Jeg er overbevist.
-En krig mot hvem, Mr. Ireton? -Mot kongen, sir.
Kongen?
Mener du borgerkrig? I England?
Du kjenner ikke nasjonen vår. Slike ting skjer ikke her.
Etter min mening er det på tide.
Jeg vil ikke høre slikt i mitt hus.
Det er et vanlig samtaleemne i dag.
Det er forrædersk! Og jeg vil ikke ha det i mitt hus!
Jeg noterer tidspunktet når du er imot kongen.
Det er mye med kongen som er anstøtelig.
Likevel retter jeg ikke våpen mot ham. Jeg motsier de som foreslår det.
I så fall vil våre sverd ligge i Guds hender.
Enhver mann som fører krig, tror at Gud er på hans side.
Jeg garanterer at Gud ofte lurer på hvem som er på hans side.
Jeg beklager om jeg forulempet deg.
Det sømmer seg at en ung mann ønsker å forandre verden.
Ikke verden, sir. Bare England.
Med borgerkrig.
God kveld, Mrs. Cromwell.
Jeg henter kappen din.
Jeg håper du tilgir ham.
Far vel, John.
Gud være med deg, Oliver.
Du har ingen rett til å gjøre dette. La dyrene være.
Dette er en allmenning.
Enhver mann som løfter en hånd mot kongens menn, blir arrestert.
Det er vår jord.
-Den tilhører jarlen av Manchester nå. -Hvem sier det?
-Kongen. -Da påstår jeg at kongen er en tyv!
Du er arrestert.
Drittsekker!
Sett ham fri!
-Hvem er du? -Han arbeider for meg.
Jeg tar det fulle ansvaret.
Han har snakket forrædersk om kongen. Tar du ansvaret for det?
Retten til beitemarkene tilhører allmuen.
Med hvilken rett fjerner du den?
Hans Majestets tjenestemenn-
-har gitt meg alle rettigheter til jorda for utviklingens skyld.
En slik kontrakt kan ikke være lovlig. Det er et lovbrudd.
Som statstjenestemann burde du vite at kongen er loven her i landet.
Slett ikke. Det er kongens plikt å opprettholde loven.
Allmenningen tilhører folket.
Dette er jorden min, du er her ulovlig.
Jeg lar være å arrestere deg av respekt for din rang.
Sørg for at ingen uvedkommende oppholder seg her, kaptein.
Ja vel. Fjern dem.
God morgen, godseier. God morgen, Mrs. Cromwell.
-Vet du noe mer om mannen min? -Det er i Guds hender.
Og i kongens hender.
La oss be.
Allmektige Gud. Se i nåde til dette, ditt hus og oss, dine ydmyke tjenere.
Se i nåde til oss gjennom Jesus Kristus, Herre.
Amen.
Hvem har gjort dette?
-Svar meg. Hvem har gjort dette? -Det er en forordning-
-fra erkebiskopen og etter kongens ordre.
Etter kongens ordre.
Er ikke den engelske kirke protestantisk?
Vil kongen gjøre Guds hus om til et romersk tempel?
-Jeg ber deg, Mr. Cromwell. -Tror kongen at Gud-
-kan kjøpes med gull, nips og forgylt skrot?
Jeg vet bare hva jeg har fått ordre om.
Har kongen glemt reformasjonen?
-Mr. Cromwell... -Vekk med det.
Pavelig avgudsdyrkelse!
Sa ikke Herren til Moses:
"Du skal ikke lage deg gudebilder-
-eller bøye deg for dem"?
Har kongen glemt den spanske inkvisisjonen?
Skal den romersk-katolske kirken ha sete i Westminster?
Herregud.
Forbannet være kongen.
Kongens kavaleri. Gi akt!
Her er vi.
Det holder. Jeg er ingen krøpling.
Hvor er stokkene mine? Kom hit, gutt.
-Her er de. -Gi meg de forbaska greiene.
-Og hvem er du? -Edward Hyde.
Vi går inn til Hans Majestet. Hvor er han?
Han ber.
Det er fint at han ber. Vi trenger hjelp.
Først irene og nå skottene.
Man kan ikke vende noen av dem ryggen.
La oss takke Gud for at han har velsignet dette bordet-
-med fruktene av sin overflod. I Jesu Kristi navn, amen.
Jeg merket meg-
-at Hans Høyhet prins Karl var fraværende under bønnen i morges.
Han var sammen med meg.
Ba han sammen med deg? I ditt kapell?
-Ja. -Jeg er svært utilfreds.
Det passer ikke at en framtidig konge-
-utviser fromhet i et katolsk kapell.
Din private tro er respektert. Men det er et protestantisk land.
Det er min plikt å sørge for at det fortsetter sånn.
Hans Høyhet fant seremonien så kjedelig at han sovnet.
-Stemmer ikke det, Karl? -Jo.
Jeg tror du vil finne kirken din like solid som den har vært.
Uansett bør du sørge for at det ikke skjer igjen.
Ja vel.
Deres Majestet? Jarlen av Strafford venter deg.
Min gode lord Strafford. Velkommen tilbake til England.
Takk.
Deres Majestet. Deres Kongelige Høyhet.
Edle hersker.
-En stol, Deres Eksellense. -Takk.
Det er leit å se at du har smerter.
Det er koldfeber fra myrene i Irland. Gudsforlatt sted.
Signe deg, biskop.
Vi ville ikke tilkalt deg om ikke situasjonen-
-hadde vært så prekær.
Har du hørt at de skotske rebellene marsjerer mot Newcastle?
Du må piske barbarene til fornuft.
-Hva med Irland? -Alt til sin tid.
-Før en hær til Skottland. -Hvilken hær?
De fleste troppene ligger og råtner i myrene i Irland.
De som er igjen, prøver å opprettholde ro og orden.
Da reiser vi en hær til.
Det er lettere sagt enn gjort.
Jeg kan skaffe 3000 våpenføre menn innen en måned!
Men kan du garantere deres lojalitet?
Er det engelskmenn som ikke vil trekke sverd-
-mot kongens fiender? -Mange engelskmenn-
-vil mer enn gjerne trekke sverd mot kongen.
Hvem er spradebassene som taler forrædersk når du er til stede?
Du har vært lenge borte, Strafford.
Mye her er forandret.
Jeg ser det.
Jeg er redd sir Edward snakker sant.
En hær vil koste nesten en million pund.
Kronen har ikke en million pund.
Skal vi bare sitte med hendene i fanget?
Da vil jeg kalle sammen Parlamentet og be dem skaffe pengene.
Parlamentet?!
Skal kongen av England gå med luen i hånden til allmuen som en...
-En tigger. -Ja! En tigger.
-Jeg har ikke noe valg. -Ta pengene, sier nå jeg.
Du er fritatt overfor Gud og mennesker for en slik handling.
Hvis nødvendig er kongen fritatt fra regjeringens styre-
-og kan gjøre alt som står i hans makt.
Makt? Hvor ligger makten til en konge uten hær?
Jeg vil reise en hær.
Vi tvinger kongedømmet til underkastelse på en sommer!
Mener du at jeg skal gå til krig mot mitt eget folk?
Ja!
Før de erklærer deg krig.
Der er det, sønner.
Parlamentsbygningen.
Der hviler nasjonens håp-
-om å komme til enighet.
Tror du det blir krig, far?
Oliver. Når menn går tom for ord-
-griper de etter sverdet.
La oss håpe vi kan få dem til å fortsette å snakke.
Kongen krever penger for å reise en hær.
Parlamentet krever erstatning for tapene.
Tap som de tolv siste årene har vært en byrde for nasjonen.
Jeg syns Parlamentet bør vedta at vi stemmer...
Velkommen tilbake.
Ingen penger til kongen!
Ro i salen!
Vi bruker ikke våpen mot våre skotske brødre, med mindre...
Med mindre Parlamentet fungerer-
-som en sann røst for folket i England.
Ikke som en gjeng lakeier for kongen.
Sir Edward Hyde, Deres Majestet.
Vel, sir Edward?
Jeg tror Parlamentet vil bevilge kronen et lån.
Men bare på bestemte vilkår.
Vilkår? Hva mener du med vilkår?
Hva går vilkårene ut på, sir Edward?
I hovedsak-
-at kronen frafaller all makt over Parlamentet.
Hvem var det som fremmet forslaget?
John Pym, Henry Ireton og John Hampden.
Puritanerne.
-De fikk stor oppslutning. -Og de kaller seg engelskmenn?
Det er nok til å få en til å fornekte fødselsretten.
Jo, men de ville fortsatt være engelskmenn.
De håner kronen!
De misbruker ytringsfriheten med oppvigleri og forræderi.
Du snakker for høyt, lord Strafford. Det er svært ubehagelig for øret.
Slik skulle det altså gå.
-Nå forhandler du om kronen. -Hva vil du at jeg skal gjøre?
Arrestere hver eneste mann som er uenig med meg? Henge dem?
Vil du heller gi Englands krone-
-til pøblene på gaten?
Jeg har ikke makt til å arrestere en borger uten en skikkelig anklage.
Anklager er uvesentlige.
Noe slikt ville velte de grunnleggende lovene her i landet.
Men det kunne berge Englands krone.
Jeg har styrt landet rettferdig disse tolv årene-
-uten å ta hensyn til noe parlament.
Jeg akter ikke å bli belært i mitt høye embete-
-av uvitende gårdsarbeidere, skomakere-
-og kurvflettere.
Bli kvitt bråkmakerne, lord Strafford.
Pym. Ireton. Alle sammen.
-Jeg kan arrestere dem alle. -Gjør som du vil.
-Jeg trenger en arrestordre. -Det er påkrevd.
Og hva går siktelsen ut på?
Du har lang erfaring i kongens tjeneste, Strafford.
Du trenger ingen instrukser fra meg.
Formann.
Kan jeg få tale for Parlamentet?
For all del.
Jeg er blitt gjort oppmerksom på en sak som opptar meg-
-og som vil oppta hvert enkelt parlamentsmedlem.
Jarlen av Strafford har i dag underskrevet en ordre-
-for å arrestere meg-
-og fire andre hederlige parlamentsmedlemmer.
Tiltalen er høyforræderi.
Selv om det er Strafford som undertegner ordren-
-ser jeg ikke Straffords hånd, men kongens hånd.
Mine herrer!
Jeg ber dere. Ikke døm kongen for raskt.
For jeg er overbevist om at han har mottatt ukloke råd.
Bør ikke kongen dømmes av dem han har rådført seg med?
Nei!
Det er ikke Parlamentets ansvar å dømme kongen.
Feilen ligger hos de som kongen har søkt råd hos.
Derfor foreslår jeg at Parlamentet krever-
-at jarlen av Strafford blir arrestert-
-tiltalt for høyforræderi mot nasjonens folk.
Ro i salen!
Det er kommet et forslag. Vi setter saken under avstemning.
-Er forslaget godkjent? -Nei!
Hvem er for forslaget?
Ja! Ja! Ja!
Det er flest ja-stemmer.
Dødsdom Thomas, jarl av Strafford
Jeg tror lord Straffords tilstand-
-vil snart være bedre enn min.
Ser du det?
Ser du hva du har fått meg til å gjøre?
Hans Majestet, mine herrer.
Sitt.
Du kommer i rett tid.
Lord Straffords hode har nettopp falt.
Dere kan snakke, mine herrer.
Her ser du alle partilederne i Parlamentet.
Selv om synet vårt er delt i mange saker, er vi skjønt enige.
Det gjelder framfor alt vår lydighet og lojalitet-
-til vår nådige hersker.
Derfor er vi svært ivrige-
-etter å komme til enighet.
Jeg samtykker, sir Edward.
Dette er saken.
Parlamentet er overbevist om at uten retten til å lede nasjonen-
-ifølge folkets vilje og med Guds veiledning-
-er vi overhodet ikke noe parlament.
Og med mindre en konstitusjonell reformering bringes til veie-
-burde vi heller gå tilbake til gårdene våre enn å fortsette-
-å parodiere en regjering en dag til.
Kort sagt, Mr. Pym, ber du meg om-
-å gi opp min suverene makt over Parlamentet.
Det er ensbetydende med det.
Jeg sverger på at England og lovene-
-er meg mer kjært enn alt annet.
Hvis dere skulle redusere meg til en gallionsfigur-
-manipulert av Parlamentet, hvordan skulle jeg tjene landet?
Hva slags konge ville jeg være?
Jeg er overbevist om-
-at England beveger seg mot en mer opplyst form for regjering-
-basert på representasjon av frie mennesker.
En slik institusjon er kjent som demokrati.
-Demokrati, Mr...? -Cromwell, sir.
Demokrati, Mr. Cromwell, var grekernes pussige påfunn-
-basert på en forestilling om at man finner usedvanlige muligheter-
-hos vanlige mennesker.
Det er vanlige mennesker som først ville ofret livet-
-for å forsvare riket ditt.
Det at de er vanlige-
-vil si at de foretrekker å bli spurt, ikke motta ordrer.
Du vet at skotske rebeller invaderer landet. Ikke ett-
-engelsk sverd er reist mot dem. La oss glemme-
-uoverensstemmelsene og heller forsvare kirken og kongedømmet.
Skottene invaderer landet, og alt er blitt skrekk og uro.
Det siste året er våre irske kolonister blitt slaktet-
-kirkene våre vanhelliget, våre geistlige forfulgt.
Kronen har vært tilbakeholdende-
-med å forsvare kirken og kongedømmet der borte.
Jeg ville heller kjempet mot Roma-
-enn mot skottene.
Vil du at jeg skal erklære-
-hele den katolske verden krig?
Det er din plikt å forsvare kirken.
Vi snakker om internasjonal politikk.
Handler det ikke om Hans Majestets egne interesser?
Jeg vil minne deg om at du taler med kongen.
Mr. Cromwell. Du er nesevis.
Slike temaer kan dessverre ikke diskuteres på annen måte.
Katolisisme er mer enn religion. Det er en politisk makt.
Derfor tror jeg at det ikke blir fred i Irland-
-før den katolske kirken er knust.
Deres Majestet.
Herrene er fra Parlamentet.
Parlamentet har forfattet et dokument.
Det inneholder de viktigste klagemålene våre.
Vi tror at kravene-
-er rettferdige og rettmessige-
-og i kronens og kongedømmets interesse.
Jeg vil undersøke forslagene nøye, Mr. Pym.
Mine herrer.
Det er ikke for sent.
Du har fortsatt makten.
Og med Guds hjelp styrken til å bruke makten.
Kjære Karl.
Jeg giftet meg med deg som konge og mann.
Jeg trygler deg. Ikke skuff meg i noen av aspektene.
"Parlamentet har gang på gang-
-uttrykt en helhjertet lojalitet til kronen.
Likevel-
-har Parlamentet ventet forgjeves på en gest..."
Kongen kommer for å arrestere deg, Hampden, Ireton-
-Haselrig og Cromwell for høyforræderi.
Dere bør gå.
"...med mindre sakene som splitter kongen og landet-
-ikke blir løst snart, vil de snart splitte nasjonen."
Kongen kommer med en arrestordre på oss.
-Hva? -Vi må dra herfra med en gang.
Navnet ditt står der, Oliver.
Kom!
Mine herrer!
Kongen kommer. Han har 100 bevæpnede menn.
Dørene! Dørene! Bolt dørene!
-Gå til side, mine herrer. -Stans!
Lukk opp i kongens navn!
Formann.
Dere må unnskylde krenkelsen av privilegiene deres-
-men jeg vil ikke oppholde dere lenge.
Formann. Jeg drister meg til å ta stolen din.
Jeg har en arrestordre på fem parlamentsmedlemmer.
John Pym, Henry Ireton, John Hampden-
-Oliver Cromwell og sir Arthur Haselrig.
De er tiltalt for forræderi.
Jeg ser at fuglene er fløyet.
Formann. Hvor er mennene?
Deres Majestet.
Jeg har verken øyne å se med eller tunge å snakke med-
-bortsett fra det Parlamentet gir meg.
Jeg har øyne, sir. Jeg ser at en av dem er her.
Kaptein.
Ta ham!
Enhver handling mot et parlaments- medlem er et brudd på loven.
Jeg foreslår at Parlamentet erklærer at-
-de som angriper medlemmene, er samfunnsfiender.
Videre foreslår jeg...
Jeg foreslår at handlinger mot-
-Parlamentet er lovbrudd mot folket.
Og forræderi mot nasjonen.
La det skje.
Formann. Du informerer parlamentsmedlemmene om-
-at deres tilstedeværelse ikke lenger er påkrevd.
Parlamentet er oppløst ifølge min fullmakt.
Deres Majestet!
Ved dine handlinger her i Parlamentet-
-kan du ha presset nasjonen på randen av borgerkrig.
Nå ser vi-
-hvilken forakt kongen har for Parlamentet og nasjonen.
Det blir enten kongen eller Parlamentet.
Ærede medlemmer. Det er opp til dere.
Men jeg trygler dere i Guds navn. Tenk nøye gjennom det.
Fairfax.
Mine herrer.
Parlamentet bør kreve kontroll over militsen.
Det bør straks bli unntakstilstand i landet.
Formann.
Mine herrer.
Ærede medlemmer. Det er nå borgerkrig i landet.
Vi ber om at Gud ser i nåde til oss og gir oss styrke-
-i denne grusomme og skjebnesvangre timen.
God morgen, William.
-God dag. -Hvorfor kisten?
Er det Guds vilje at jeg skal dø, vil jeg ha en kristen begravelse.
La oss håpe at det ikke skjer, William. Jeg trenger deg på gården.
-Hei, far. -God morgen.
Hvor er sverdet, Richard?
Du må skaffe et og bære det. Det er et tegn på rang.
-Ja vel. -Gud velsigne dere!
Halleluja, halleluja, brødre! Det er Herrens verk at vi gjør dette.
-Herrens verk... -Dette er ikke noe sted for deg-
-men du er velkommen. -Jeg har snakket med Gud.
Jeg spurte ham: "Hvem støtter du, Gud?"
Og han svarte. "Jeg støtter sannhet og rettferdighet."
Så her er jeg.
Kompani! Fremad!
Løft deres hoder Åpne messingporten
Med jerngitteret
La den ærede kongen
Passere korsene på slagmarken
Fanen er lysere
Enn stjernen som etterlater en lysstripe
God dag, onkel.
Det er en pen dag å kjempe på. Hvor er fienden?
Her er nevøen min.
Hans Høyhet prins Rupert, grev Palatine av Rhinen.
-God dag, mine herrer. -Deres Høyhet.
Og fetter Karl, prinsen av Wales.
-Hvordan har du det? -Fint, fetter.
Da går vi i gang. Jeg sverger ved dette sverdet på-
-at i løpet av en uke har flere puritanere mistet hodet!
Godt sagt, Deres Høyhet.
Få fart på geværene!
Du skal forkynne livet hans
Selv om han var bønnhørt...
Stans!
-Hvor er vi? -Denne veien, Edgehill.
-God morgen. -God morgen, Edward.
De har mange menn her.
-Hvor er Cromwell? -Han kommer nå.
-God morgen, Cromwell. -God morgen.
-Er mennene dine skikket, oberst? -De er klare.
Du er visst ivrig etter å komme i gang, Cromwell.
Alle gjør dette motvillig, men terningen er kastet.
-Stemmer det, lord Essex? -Du har rett.
Innta stillingen. Ingen må røre på seg før jeg sier fra.
-Måtte Gud se i nåde til oss. -Amen.
Jeg gikk glipp av frokosten. Kinkig mage.
-Gud være med dere. -Gud velsigne deg.
Gud være med dere.
-Herren tar vare på meg. -Husk troen, John.
Det gjør jeg. Se over musketten, gutter.
Ha musketten klar.
-Far. -Måtte Gud være med deg, Richard.
-Og deg, Oliver. -Deg også, far.
"Herre. Forsvar vår sak mot fienden.
Frels oss fra fiendens vold. Håpets herre...
Kjemp for oss, så vi kan lovprise deg."
Herre, Gud av nåde.
Legg din styrke i våre hender.
Ikke gi seieren til de sterke, men til de rettvise.
Nådige Gud. Vær vår allmektige frelser.
Forsvar meg mot dem som reiser seg mot meg.
-I Jesu Kristi navn. -Amen.
Amen.
-Amen. -Amen.
Se, far. Det er lord Essex.
Kom, fetter.
La oss ta en grundig titt på puritanerne. Deres Majestet.
Har vi ikke forhandlet nok de siste månedene?
-Er dere klare, Essex? -Det er vi. Skal vi begynne kl 10?
Si klokken ni. Jeg er skrubbsulten.
La oss gjøre det.
Da sier vi klokken ni.
Jeg sverger at om en time vil det være fullt av døde engelskmenn her.
I så fall må de ha blitt drept av engelskmenn.
For vi har ikke klart å importere utenlandske leiesoldater i rekkene.
Jeg har merket meg fornærmelsen. Vær på vakt!
Faner til baktroppen!
Herren er vår styrke. Pris Herren!
Hva venter vi på?
Ireton!
-Jeg trodde vi kom for å kjempe. -Vi venter til avtalt tidspunkt.
Avtalt tidspunkt?
Oberst Hampden. Åpne ild!
Hva er det den tosken gjør?
Artilleri. Åpne ild!
Skyt!
Herre. Du vet hvor travelt jeg har det i dag.
Hvis jeg glemmer deg, ikke glem meg.
Skyt!
Du bør sende inn Fairfax.
Blås angrepssignalet, Bugler.
Full galopp.
Rykk fram!
Signaliser at Astley må rykke fram.
Nå begynner det.
Mål i sikte!
Venstre baktropp! Full galopp. Gå til angrep!
Gi ild!
Rykk fram!
Skyt!
Lanser!
Lad!
Skyt! Andre rekke fremad!
Full galopp!
De kommer for nært.
Blås retrettsignalet.
Hvorfor blåste du retrettsignalet?
Du har motsagt ordrene mine i dag. Gjør som du får beskjed om.
Hold stand, i Guds navn.
Hold stand!
Har du noensinne sett jaget vilt flykte så raskt?
Kongen vil for alltid huske kampplassen-
-som et kjært minne.
Når mørket faller, begraver vi våre døde.
Så begraver vi hæren.
Krigen burde vært unngått.
Ikke en dråpe engelsk blod burde vært spilt.
Bare en dårlig offiser bebreider sine menn.
Jeg bebreider dem ikke for de er enkle mennesker.
Hva kan bondesønner stille opp med mot gentlemens sønner?
Slaget er ikke tapt, Cromwell.
Slaget var tapt før det begynte.
Og det vil gjelde krigen også.
Jeg drar tilbake til Cambridge.
Hvis du forlater kampplassen, arresterer jeg deg.
Krigen vinnes ikke med utrente landarbeidere-
-lærlinger og gamle tjenere.
Vi trenger menn som frykter Herren, men ikke fienden!
Med Gud som vitne bestemmer jeg at slaget skal vinnes.
Derfor drar jeg til Cambridge-
-håndplukker en hær-
-hvis like nasjonen aldri har sett!
Med eller uten din tillatelse, lord Manchester.
Bristol kan ikke falle. Det er den eneste havnen vår i vest.
Kan ikke general Goring holde den-
-sender jeg noen som kan.
Jeg skulle gjerne sett Bristol. Det er visst en vakker by.
Da setter jeg Bristol under din kommando, nevø.
-Deres Majestet. -Ja?
Vi har nytt om Cromwells hær.
-Kom hit. -Old Ironsides drister seg fram.
-Snakk ut. -De er 10 km unna, Deres Majestet.
Rett sør for Naseby.
De er 1000 til hest og 2000 til fots.
-Hva med Manchesters hær? -Jeg så ingen annen hær.
Cromwell og Manchester skulle slå seg sammen.
-Det er hva vi har hørt. -Manchester er fortsatt i Lincoln.
Så Cromwell kommer med en hær på 3000 mot våre 7000.
-Med din tillatelse, onkel. -Blås varselsignalet.
Jeg vil ha alle mann i full slagorden straks.
Vi har ham!
NASEBY, JUNI 1645
Manchester!
Hvor er han?
Vet du ikke at vi er i krig?
Vi kjemper denne krigen helt alene.
Oliver.
Hva slags svik er dette?
Vi kom for å treffe Manchester. I stedet ser vi kongens hær.
Jeg går mot kongen.
Og etter det går jeg mot Manchester også.
Før dere holder stand mot fienden, så er de tre for hver av oss.
Og hvor er Manchester?
Lord Manchester vil angre på at han ikke kom.
Innta stillingene.
Taktikken vi har øvd på de seks siste månedene-
-settes på prøve.
På kampplassen her i Naseby skal vi snu den skjebnesvangre krigen.
Gud være med dere.
Er dette klokt, Oliver? De er mange flere enn oss.
Var ikke amalekittene mange flere enn Gideon?
Det er ikke antallet som teller, men fart og overraskelse.
Ingen må bevege seg med mindre de får ordre fra øverstkommanderende!
Selv om vi er færre, skal vi vinne slaget.
Jeg lover dere!
Ha tillit til Gud og hold kruttet tørt.
Stans!
Angrepsordre.
-Fremad. -Fremad!
Mannen er gal.
Forbered angrep.
Forbered angrep!
Sverdene våre er i Guds hender.
Og vi har tillit til Herren.
Lad!
Skyt!
Fremad!
Oberst!
Omgrupper dere!
Etter dem!
Rykk fram!
Bakover!
Fremad!
Kom igjen, gutter!
Full galopp!
Tør jeg foreslå at vi trekker oss tilbake?
Nei.
Hvem går der?
Kaptein Cromwell, 3. kavaleri.
Richard.
Takk Gud.
Hvor er Oliver?
Overkommandoens inkompetanse og ineffektivitet-
-har satt tålmodigheten min-
-og hæren min på prøve lenge nok.
Det hadde vært bedre om de galante generalene-
-Essex og Manchester dro sverd med kongen.
For da ville vi vært sikret seier.
Med deres motstand mot å fortsette krigen-
-har de oppført seg forrædersk både mot saken og landet.
Hør, hør.
Hvis vi slår kongen 99 ganger-
-vil han fortsatt være kongen vår.
Hvis han slår oss én gang, blir vi hengt.
Hvis det stemmer, hvorfor i all verden-
-kjempet vi overhodet mot ham?
Mine herrer...
Ærlige menn har tjent oss trofast.
Mange har dødd-
-sånn at Parlamentet kan sitte i frihet, og nasjonen kan leve i frihet.
Jeg trygler dere i Guds navn.
Dere må ikke svikte dem nå.
Med mindre Parlamentet støtter krigen-
-vil jeg legge ned sverdet mitt-
-og la Parlamentet slutte fred med kongen-
-selv om freden ville være aldri så simpel.
Da er det opp til Parlamentet å ta en avgjørelse.
Parlamentet bør kreve-
-at overkommandoen tar avskjed-
-fordi den ikke lenger er kompetent-
-til å kommandere parlamentshæren.
Ro i salen!
Det er kommet et forslag. Vi setter saken under avstemning.
-De som er imot Cromwells forslag. -Nei!
-De som er for forslaget. -Ja!
Forslaget er vedtatt.
Jeg foreslår...
Jeg foreslår at oberst Cromwell blir utnevnt-
-til Hærens øverstkommanderende.
Ja!
Vi må sende hjelp til Bristol så raskt som mulig.
Så lenge Rupert holder Bristol, er ikke krigen tapt.
General Digby. Hvis du kan dele styrkene dine her-
-og gå mot Bristol fra øst.
Hvis vi gjør det, utsetter vi byen for angrep.
Så flytter vi Huntlys hær sørover.
Huntly overgav seg til Cromwells styrker i går.
Cromwell er alt jeg hører om.
Vi leker en lek.
En lek med papirflagg og tropper av tre.
Du holder i en trekloss.
-Alt jeg ber om, er litt mer tid. -Tid er penger.
Hvis vi kan holde stand her i Oxford i seks uker-
-har skottene lovt oss en hær på 20 000 menn.
Hennes Majestet er i kontakt med min fetter, kongen av Frankrike.
Jeg har god grunn til å håpe på støtte fra Irland.
En hær fra Irland, Deres Majestet?
Jeg vil heller slå meg sammen med Cromwell-
-enn å kjempe med katolikkene!
Jeg er konge. Jeg forsvarer mitt folk.
Jeg har rett til å søke avlastning fra hvem som helst.
Som konge er det min plikt å forsvare nasjonens tro.
Jeg gjør det jeg mener er rett.
Katolikker som allierte!
Hvis det blir slik-
-foretrekker vi en hederlig fred framfor en uhederlig krig.
Jeg tolererer ikke nederlag.
Før jeg gir avkall på kongeriket-
-inngår jeg forlik med djevelen.
Etter at du kom på tronen, Deres Majestet-
-har troppene dine til stadighet forfulgt kirken vår i Irland.
Nå som dere er i nød, kommer dere til oss for å få hjelp.
Kongens gjerninger i Irland-
-blir mye verre hvis puritanerne kommer til makten.
Det er ikke bare Englands krone som er i fare.
Alle institusjoner-
-i Europa er truet.
En irsk hær på 20 000 mann, selv 15 000-
-ville komme trusselen i forkjøpet-
-og sette en stopper for den motbydelige krigen.
Jeg er blitt befalt å si at Hans Hellighet-
-tillater at en irsk styrke griper til våpen her i landet.
Men på visse betingelser.
Først må den katolske kirken i Irland gjenoppbygges-
-og få tillatelse til å praktisere uten innblanding eller undertrykkelse.
For det andre må alle protestantiske kirker i Irland stenges-
-og alle protestantiske biskoper og ministere må fjernes fra stillingene.
I tillegg er det enda en eller to betingelser med små konsekvenser.
Det du krever, ville være forræderi-
-av kroningseden min som leder i den engelske kirken.
Du har en plikt overfor kronen, Karl.
Uten den er du leder over ingenting.
Skal jeg fortelle Hans Hellighet at du går med på betingelsene?
Har du noe du vil si, sir Edward?
Hans Høyhet prins Rupert er til stede i rådsforsamlingen.
-Rupert? Her i Oxford? -Ja.
Bristol kan ha falt.
Ha meg unnskyldt, Deres Eksellense.
Hans Majestet, mine herrer.
Reiser du deg ikke når kongen kommer?
Reis deg! Eller knel i skam.
Du sverget på-
-at du ville holde Bristol i fire måneder.
Det er ikke gått fire uker!
Du lovte fjell, men du kommer med muldvarphauger.
Du gjør kongen til en kjeltring.
Herre...
Vi var beleiret på alle kanter.
Mennene var slitne etter kampene og plaget av pest og sykdom.
Likevel kom du fra det med livet i behold.
Jeg har tatt med en hær.
En hær med 2000 sterke menn, klare til å kjempe videre for kongen!
I bytte mot alt korn og lagrene du holdt i Bristol og 200 kanoner.
-Det er prisen for din frihet. -Jeg gjorde det jeg mente var rett!
Du forlot posten din.
Det var en militær avgjørelse.
En avgjørelse som kan ha kostet oss krigen.
Dine handlinger i denne saken bedrøver meg slik-
-at den største prøvelsen rammer meg.
Konklusjonen min er-
-å anmode deg om å søke utkomme et sted utenfor mitt rike.
Nådige herre...
Jeg ber ikke om tilgivelse. Ved alt jeg holder kjært-
-sverger jeg på at jeg handlet i god tro.
Saken er ute av verden.
Herre!
Jeg trygler deg, herre.
I Guds navn. Tillat at jeg dør med ære. Døm meg til ikke å leve.
Kaptein Lundsford.
Ikke påfør meg den fryktelige skammen av eksil og vanære.
Jeg ber deg. Ta mitt liv.
Kjære onkel...
For Guds skyld!
Hans Høyhet skal voktes vel-
-til han blir deportert.
Ja vel, Deres Majestet.
Mor sier at jeg må reise sammen med henne til Frankrike i kveld, far.
-Er det ditt ønske, far? -Ja.
Det er min plikt å være her og kjempe sammen med deg.
Du må støtte moren din, Karl.
Du vil hjelpe henne med å skaffe penger og kanskje en hær.
Hvis jeg skulle gå i døden, og du er trygg i Frankrike-
-vil England fortsatt ha en rettmessig konge i deg.
Reis sammen med moren din.
Jeg elsker dette landet.
Når det store ansvaret blir ditt-
-ber jeg om at du med Guds hjelp-
-regjerer lykkeligere enn jeg har gjort.
Dra med all lykke og din fars velsignelse.
Å, Karl.
Jeg elsker deg.
Deres Majestet. Det er min plikt å arrestere deg.
-Hvem befaler det? -Parlamentet.
Jeg kjenner ingen autoritet i England som står over kongen.
Krigen handlet om samme tema.
-Hvor blir jeg ført? -Til London.
-Du må gi meg tid til å... -Vi drar til London straks.
-Hva med barna mine? -Vi passer på barna dine.
Hans Majestet kan bruke all den tiden han trenger.
Du kan ta barna med deg.
Takk.
Vi tjener ham med ærefrykt
Forutsi hans lovprisning
Kom sammen foran ham
Og gled dere
Herren dere kjenner
Er Gud
Uten vår hjelp
Han skapte oss
Vi er hans flokk
John Pym er død, general.
Og som sine får
Tar han oss
-Når skjedde det? -I dag tidlig.
-Hva er det? -John Pym er død.
Parlamentet diskuterer fredsvilkårene med kongen.
Har hæren noe den skulle ha sagt?
Hæren har fått ordre om å oppløses.
I Guds navn. Gikk vi til krig-
-fordi politikerne skulle overta bak ryggen på oss?
Har Parlamentet bestemt at hæren oppløses-
-så blir hæren oppløst.
-Vi marsjerer mot Parlamentet. -Sverdet skal ikke regjere i landet.
Vi kjempet for å innføre parlamentarismen-
-og styrte tyranniet som du nå foreslår.
Og hvem snakker med kongen? Parlamentet?
Det tviler jeg på. Jeg tror jeg vet hvem som tar seg av snakkingen.
De tre siste dagene har jeg konferert med Hans Majestet kongen.
Og det gleder meg å informere Parlamentet-
-at kongen er klar for å diskutere fredsvilkår-
-hvis hæren trekker seg tilbake.
Jeg har forsikret ham om at Parlamentet etterkommer ønskene.
Videre med tanke på den store gjelden-
-Parlamentet har til general Cromwell-
-er det foreslått å gi ham 3000 pund i året-
-sammen med eiendommer i Cambridge.
Videre er det foreslått at en sum pålydende 2000 pund...
Et så usselt svik er deg ikke verdig, lord Manchester.
Skal jeg tro mine egne ører?
Vant nasjonen en blodig borgerkrig-
-for at kongen skulle diktere fredsvilkårene?
Jeg har diskutert saken utførlig med Hans Majestet...
Har du diskutert det? Det er en sak for Parlamentet.
Hør, hør!
Kongen inngår ikke forlik før hæren trekker seg tilbake.
Hør, hør.
Og hæren trekker seg ikke tilbake før kongen inngår forlik.
Hvis kongen ikke vil snakke med Parlamentet-
-la ham snakke med hæren.
-Det er utelukket. -Kongen går aldri med på det.
Parlamentet står bak oss, sir. I denne saken har vi flertall.
Sir Thomas Fairfax.
-Han bringer inn hæren! -Ro i salen!
Ro i salen, sa jeg!
Ro i salen!
Nå er det jeg som er i flertall, lord Manchester.
Dette er diktatur. Det vil bety en ny borgerkrig.
Ro i salen!
Ærede medlemmer.
Jeg sverger ved Gud på at dere ikke gir meg noe valg.
Når friheten som hæren og nasjonen-
-har kjempet så hardt for er garantert-
-trekker hæren seg tilbake.
Det sverger jeg på.
-Og hvem har vi her? -Det er meg.
Du burde ha stukket av og ikke latt meg fange deg.
Jeg er redd jeg er blitt for gammel for slike leker.
Cromwell vil snakke med deg.
Dere må leke alene nå, barn.
Faren deres må leke en annen lek.
Kan jeg få tilbake hatten min, prins Henrik?
Sir.
Hans Majestet, mine herrer.
Vi vil presentere vilkårene.
Kan Deres Majestet studere forslagene?
-Godkjenner Parlamentet avtalen? -Parlamentet representerer-
-ikke lenger folket i nasjonen.
Og du, Mr. Cromwell...
Representerer du virkelig folket i denne nasjonen?
Jeg representerer hæren, sir.
Og hæren er folkets hjerte og samvittighet.
Siden du ikke har klart å komme til enighet med Parlamentet-
-forhandler du med kongen.
Jeg må ikke forhandle med noen.
Med 50 000 mann under min kommando-
-kunne jeg dannet en regjering over natten.
Man kan undre seg hvorfor du ikke har gjort det.
Jeg er overbevist om at det er Parlamentets plikt-
-å danne en konstitusjonell regjering, ikke hærens.
Da har du ikke bruk for meg.
Det stemmer ikke, sir.
Et England uten konge er utenkelig.
En konge som nyter respekt.
En monark som regjerer, ikke av frykt-
-men av hengivenhet til et fritt folk.
En slik konge kunne gjenforene den store nasjonen vår-
-og gjøre navnet England det edleste i hele den kristne verden.
Skulle du pryde arven-
-ville engelskmenn være stolte av å kalle deg konge.
Jeg må innrømme at jeg har undervurdert deg-
-for jeg merket at du var en ambisiøs mann.
Når det gjelder disse målene, er jeg ambisiøs.
Da har du min respekt.
Tusen takk.
-Vi kommer tilbake i morgen tidlig. -Jeg trenger mer tid til å studere-
-dokumentet. Kanskje en uke.
Som Deres Majestet ønsker.
Jeg håper at vårt framtidige samarbeid vil bli like elskverdig.
Det håper jeg også.
En slu fyr.
Jeg tror han er en oppriktig mann.
Hvis forslagene er akseptable-
-har en krone aldri vært så nær tapt og så lett vunnet tilbake.
Uansett hva forslagene går ut på, sir Edward-
-er de ikke akseptable for kongen.
Cromwell har forrådt oss!
Vi har gitt vårt blod og våre liv i krigen for å avsette kongen!
Hvis Cromwell inngår en avtale med ham nå-
-hvilken pris har friheten da?
Kan du trå tilbake?
Jeg har tjent general Cromwell trofast hele livet.
Jeg trodde han var en gudfryktig mann som stod for sitt ord!
Men i denne saken har han opptrådt som en mann uten ære.
Ja!
Vi kjempet denne krigen for å avsette kongen-
-ikke sette ham tilbake på tronen!
-Ja! -La oss marsjere til London.
La oss ta Parlamentet.
Så kan kongen forhandle med oss!
Slipp Cromwell fram.
Forrædere! Mytterister!
Jeg trenger ikke å fortelle noen av dere at dere kan bli hengt for dette.
Vi er ikke livegne, general.
Vi kjempet for Herren. Nå har vi rett til å snakke.
Dere har ingen rett til å forsvare opprør og mytteri.
Jeg forventet en større grad av lojalitet fra deg, John Carter.
Jeg er lojal mot det jeg kjempet for. Hva med deg?
Jeg har verken forrådt Gud, landet, Parlamentet eller samvittigheten min.
Hvor var samvittigheten din da du forhandlet med kongen?
Jeg sier dere...
Jeg tror vi har lært kongen en lekse.
Og han vil oppføre seg hederlig. Jeg satser livet mitt på det.
Forræder!
Dette er en militærleir. Ikke et debattkammer.
Ifølge militær lov kan de som egger til mytteri, henges.
-Oberst Harrison? -General.
De tre mennene trekker lodd. En av dem blir hengt.
-Skaff et tau, kaptein. -Ja vel.
Du. Finn noen strå.
En sir Edward Hyde vil snakke med deg, general.
Har kongen vurdert vilkårene våre?
Kongen har ikke engang lest vilkårene.
Han har heller ikke til hensikt å gjøre det.
Han har inngått en avtale med Manchester og Essex-
-om å reise en skotsk hær mot parlamentshæren.
Han har allerede gitt samtykke til en katolsk hær fra Irland.
Mens du forhandler om en avtale med ham-
-planlegger han en borgerkrig til.
Jeg innrømmer at jeg i mange år har vært lojal mot en mann-
-som ikke er verd tittelen konge av England.
Oberst Harrison!
Jeg vil ha kongens hode-
-med kronen på toppen.
Den gjenstridige kongen-
-hvis hjerte Gud har herdet, er ikke lenger vår tillit verdig-
-for han har avslørt seg selv som en forræder.
En mann uten ære.
En mann som ikke passer til å ha tittelen konge av England.
Hør, hør.
Jeg krever derfor, i hærens-
-og i folkets navn at Karl I, konge av England-
-stilles for retten og tiltales for høyforræderi.
Ro i salen.
Alle menn-
-som har noe med rettssaken å gjøre-
-må komme fram og gi sin tilslutning.
Alle må være stille når straffen avsies.
Gud signe kongen.
Hent fangen.
Rettsbetjenten leser opp tiltalepunktene.
"Karl Stuart, konge av England.
Du er tiltalt for høyforræderi.
Da du ble konge av England, og med det betrodd makt-
-til å regjere, rettet du deg av ondskap og med forsett slik-
-at du fikk ubegrenset og tyrannisk makt.
Du regjerte etter eget behag og ødela folks rettigheter og friheter.
På forrædersk og ondskapsfullt vis innledet du en grusom krig-
-mot Parlamentet og folket.
Og er derfor ansvarlig for alle former for forræderi, voldtekter, branner-
-ødeleggelser og ulykker påført nasjonen i nevnte krig.
På vegne av det engelske folket-
-anklager retten deg for å være en tyrann-
-forræder, drapsmann og samfunnsfiende av England."
Gud signe kongen!
Ro i salen!
Du har hørt tiltalepunktene.
Retten forventer et svar.
Først vil jeg vite med hvilken rettmessig autoritet-
-jeg blir brakt hit og ført fra sted til sted, og jeg vet ikke hva.
Og med hvilken autoritet dere setter dere til doms over meg.
Husk at jeg er deres rettmessige konge.
Tenk nøye over det.
Jeg har tillit betrodd meg av Gud, ved gammel og rettmessig arv.
Derfor la meg vite med hvilken autoritet jeg er brakt hit-
-og jeg skal svare.
Det er ikke opp til fangen å spørre ut retten.
Jeg er ingen vanlig fange.
Retten krever et svar.
Jeg nekter å svare.
Du er i en rettssal.
Ja, sir...
Jeg ser at jeg sitter foran en makt.
Ro i salen.
Er vitnene klare, riksadvokat?
-Det er de. -Før dem inn.
Kaller sir Edward Hyde.
Og du så kongen og hans hustru alene på sine rom-
-med Rinuccini, den katolske erkebiskopen?
Det stemmer.
Og hva antok du var hensikten med møtet?
-Du plikter å svare, sir Edward. -Å reise en irsk hær.
For å kjempe mot parlamentshæren?
Var kongen i samtaler-
-med andre fremmede makter?
Ja, med kongen av Frankrike og med hollenderne.
-Av samme grunn? -Ja.
For å reise en utenlandsk hær som skulle invadere landet-
-og sikre krigen mot rikets folk?
Sir Edward?
Ja.
På blokken med ham!
I de tre dagene rettsmøtet har vart-
-har retten tålmodig ventet på-
-å få høre hva du har å si om tiltalepunktene.
Likevel har du ikke svart.
Jeg vil gjerne svare for Parlamentet-
-men ikke for denne forsamlingen-
-hvis autoritet jeg nekter å anerkjenne.
Uansett hvilke svar du kan tilby Underhuset, kan de gies her.
For retten er satt på vegne av Underhuset.
Hvis du, som du sier, elsker undersåttenes frihet-
-vil du tillate meg, kongen din, en høring i Parlamentet-
-det vil si både Overhuset og Underhuset.
Jeg tør påstå at du prøver å forsinke rettens gang.
Jeg prøver bare rettighetene-
-som jeg, som konge, ville bevilget hvem som helst av mine undersåtter.
Ro i salen!
Retten forlanger å vite om du har noe du vil si-
-før det avsies dom.
Jeg har ingenting å si deg.
Da trekker retten seg tilbake.
Hva feiler det deg? Er du sint?
Er vi kommet så langt at du svikter oss?
Ingenting i Grunnloven gir oss rett til-
-å stille kongen for retten. -Han må svare for undersåttene.
-Rettssaken er ulovlig... -Må han ikke svare for undersåttene?
Kongen står til ansvar bare overfor Gud.
Når han dør, har han mye å svare for.
-Vi har gått for langt. -Kommisjonen er ei autorisert.
-Parlamentet gir oss myndighet. -Parlamentet er loven i landet.
Hvis tiltalen mot kongen ikke kan bevises-
-hvilke grusomme gjengjeldelser vil vi utsettes for?
I Guds navn!
Hva er vi? Menn?
Vi sitter på huk og skjelver som kuede livegne.
Kongen er ikke England, og England er ikke kongen!
Det er ikke kongens overlevelse som er temaet her.
Det er Englands overlevelse.
Kongen har med sin uærlighet, sitt forræderi-
-og sine hemmelige traktater-
-vist seg å være uegnet til å regjere denne store nasjonen!
Med Gud som vitne ønsker jeg ikke kongens død-
-men fred i nasjonen.
Tror du ikke jeg ønsker det? Å dra tilbake til gården og familien?
Ja vel. Gå til kongen en gang til.
Presenter vilkårene for ham.
Selv om han burde være godt kjent med dem nå.
Si til ham at han kan sitte på tronen-
-men at landet vil bli styrt av Parlamentet-
-og at Parlamentet er et folkevalgt organ.
Hvis du oppnår dette der vi har mislyktes, sir Thomas-
-er rettssaken over.
Her er kongens dødsdom-
-som følge av tiltalen om høyforræderi.
Den vil kreve alle dine signaturer. Sir Thomas.
Inntil nå har vi vært enige i den store saken, Oliver.
Men jeg undertegner ikke.
Jeg kan ikke, Oliver. Han er kongen.
-Er han skyldig? -Ja.
Skriv under.
Karl Stuart, konge av England.
Du er funnet skyldig i høyforræderi-
-mot folket i nasjonen-
-representert i Parlamentet, hvis autoritet-
-setter seg til doms over deg.
Ifølge tiltalen er retten kommet fram til følgende dom.
Du blir ført til-
-et avtalt sted-
-og henrettet ved at hodet blir skilt fra kroppen.
Og det er rettens dom.
-Før fangen ut. -Ro i salen.
-Vil du høre på meg, sir? -Nei, sir.
-Du får ikke snakke etter dommen. -Jeg ber om litt velvillighet.
Jeg kjenner loven like godt som noen. Jeg har rett til å bli hørt.
Nei, sir. Vakt! Fjern fangen!
Jeg krever å bli hørt! Jeg er deres lovmessige konge!
Blod for forræderen!
-General. -Sir Thomas.
Jeg har vært hos kommisjonsmedlemmene i hele natt.
De har befalt meg å framlegge-
-denne garantien på 40 000 pund-
-i bytte mot kongens liv.
Du kjenner meg dårlig siden du tror at du kan kjøpe prinsippene mine.
Du krenker meg med en billig bestikkelse.
Vil du ikke tenke over det?
Jeg har tenkt over det. Og det nøye.
Jeg har tenkt over det i Guds navn.
"Landshøvdingens soldater tok da Jesus med seg inn i borgen.
De kledde av ham og hengte en skarlagenrød kappe på ham.
De flettet en krone av torner og satte den på hodet hans.
De falt på kne foran ham, hånet ham-
-og sa: 'Vær hilset, du jødenes konge!' Og de spyttet..."
-Deres Majestet. -Er tiden inne?
Nei. Hennes Kongelige Høyhet prinsesse Elizabeth-
-og Hans Kongelige Høyhet prins Henrik.
Elizabeth, vennen min.
Ikke sørg over meg. Henrik.
Hør her, begge to.
Merk dere mine ord.
De vil kutte hodet av faren deres.
Henrik. Merk deg mine ord.
Ikke la dem utrope deg til konge.
Ikke så lenge din bror Karl fortsatt er i live.
-Først må de rive meg i filler. -Helt korrekt.
I dag blir broren din konge.
Elizabeth.
Jeg går en fantastisk død i møte.
Fortell moren din-
-at jeg elsket henne like høyt til siste slutt.
Og be for meg.
-Kongens eskorte, Deres Majestet. -Takk.
Gud velsigne dere begge.
Hva slags morgen er det, oberst?
Det er ganske kjølig, Deres Majestet.
Da var det lurt av meg å ta på en ekstra skjorte.
Hvis jeg skjelver av kulde, vil fienden si at det er av frykt.
Jeg vil ikke utsette meg for en slik skam.
-Behold dem. -Å, Deres Majestet.
Jeg frykter ikke døden, sir Thomas.
Den er overhodet ikke grusom.
Jeg takker Gud for at jeg er forberedt på den.
Skal vi ri eller gå til Westminster?
Jeg har ordre om at vi skal gå, Deres Majestet.
Fortreffelig. Morgenluften vil gjøre meg godt.
Kongen kommer.
-Kongen kommer! -Hei, du. Stopp ham!
Kongen kommer, mine herrer.
-Forræder! -Henrett ham!
Henrett ham!
-Et hastig sverd i hånden. -Deres Majestet!
Gud velsigne deg.
Stans, eskorte!
Er dere redd for å drepe kongen med et åpent ansikt?
Jeg vil ikke oppholde dere, men jeg vil si dette.
Gud er mitt vitne. Jeg har tilgitt de som har brakt meg hit.
Jeg ber om at dødsfallet mitt ikke legges dem til last.
For jeg bestreber helt til det siste-
-å opprettholde freden i kongeriket mitt.
Nå går jeg-
-fra en bestikkelig til en ubestikkelig krone.
Til evig fred.
Holder det?
Tillat meg å be en stund før slaget rammer meg.
Når jeg strekker ut hendene slik...
Det er tegnet.
Herre. La din tjener gå i fred ifølge ditt ord.
Øynene mine har sett din frelse.
Ære Faderen, Sønnen og Den hellige ånd.
Slik det var i begynnelsen og alltid vil være.
Se hodet til en forræder!
Det var ikke noe attentat.
Det ble gjort i Guds åsyn-
-foran alle menn.
Kongehuset er avskaffet. Lenge leve Parlamentet.
-Lenge leve republikken. -Ja. Lenge leve republikken.
Jeg drar tilbake til Cambridge, Richard.
-Blir du med meg, sønn? -Hvis du vil, far.
Det blir stille og fredelig der nå.
Gud skal vite at sjelen min higer etter litt fred.
Ikke tenk mer på det, Oliver.
Det er over nå. Krigen.
Vi er ferdige med det.
Du er hjemme nå, Oliver.
Det er ikke mer å tenke på.
Vi får håpe at vi to blir gamle sammen i fred og ro.
Fred og ro.
Far.
Henry Ireton er her sammen med noen menn fra Parlamentet.
Jeg kommer straks.
Tom.
Arthur.
Henry.
Dere ser høytidelige ut.
Vi har et høytidelig ærend.
Snakk ut.
Landet trenger et statsoverhode.
-Blir det ikke styrt av Parlamentet? -Vi trenger en frontfigur.
Tradisjonene tilsier det. Landet trenger en konge, Oliver.
Du har sagt det mange ganger selv.
Landet skal regjeres av Parlamentet.
I Jesu Kristi navn. Hvor ofte må jeg si det?
-Og hvem skal lede Parlamentet? -Folket, folket, folket!
-Det vil ikke fungere. -Det vil og må fungere.
Vi er her på vegne av Parlamentet for å tilby deg kronen.
For å tilby...
Meg, konge av England?
Kong Oliver I av England.
Si meg, Elizabeth. Ser du en konge foran deg?
Denne trette, motbydelige mannen, denne landsbytullingen-
-primitiv i tale og manerer?
Denne grove karen-
-legger han for dagen en kongelig holdning?
-Du er den eneste som kan regjere. -I Guds navn...
Kuttet vi hodet av kongen for å stjele kronen hans?
Den hule gullringen, den verdiløse nipsen.
Gi den til ei hore for prisen på sengen hennes!
La kronen pryde en hoffnarr-
-eller en omreisende skuespiller som kan spille konge, ikke jeg.
Makten må være absolutt, ellers er det ingen makt.
Vi gjorde ikke dette av makt. Har du ikke forstått det ennå?
Merk deg mine ord, Ireton.
Jeg har forstått at du er ubøyelig i dine mål.
Hvis du prøver å bruke meg for å nå slike mål-
-sverger jeg på at jeg knuser deg.
Enhver fribåren engelskmann, selv den laveste av de lave-
-har en stemme når landet skal styres.
Men de fattige har ingen stemme.
De som bar våpen, har ingen stemme-
-for å stoppe autokratiet som Parlamentet prakker på oss.
Dere har ikke valgt inn dette Parlamentet.
De kaklende bajasene. De skurkene!
Det er blitt sagt mye-
-om visse medlemmers økonomiske engasjement i nasjonale prosjekter.
Medlemmer har tillagt disse sakene mørke og skumle motiver.
Hvis vi i Parlamentet ikke tjener noe på å styre landet-
-er det liten vits i at vi er her overhodet.
Ingen parlamentsmedlemmer burde profittere på vervet.
Hør! Hør!
Parlamentets plikt er nå å gå av-
-og la et nytt parlament slippe til.
-Ro i salen! -Jeg foreslår at Parlamentet-
-får makt til å sitte i tre år til uten gjenvalg.
En granskingskommisjon bør dannes for å undersøke-
-enkelte medlemmers økonomiske engasjement.
Ro i salen!
Formann. Har jeg tillatelse til å tale til forsamlingen?
For all del.
Ærede medlemmer.
Jeg har alltid ønsket et fritt parlament-
-som representerer gode mennesker i denne nasjonen.
Et parlament som er åpent og synlig for alle menn.
Det er seks år siden jeg gav dere det store ansvaret-
-i håp om at dere ville lage gode og gagnlige lover-
-som folket forventet av dere.
Jeg må innrømme at håpene mine er blitt redusert-
-etter det som har skjedd mens jeg har vært borte.
I stedet for å forene de gode menneskene i nasjonen-
-gjennom rettferdighet og fred-
-noe som ville vært en fantastisk og kristen ting å gjøre-
-hva ser jeg?
Anarki, korrupsjon-
-splid og misnøye.
Jeg påstår at nasjonens fiender-
-har blomstret under deres beskyttelse.
Fra begynnelsen av var dere en midlertidig regjering-
-ikke egentlig representativ for folket.
For har folket valgt dere?
Har Parlamentet gått til folket som det hevder å representere?
Nei. Det har det ikke! Og etter seks år med vanstyre, hva finner vi?
Sir Thomas Fairfax har et lovforslag som gjør at Parlamentet forlenger-
-sitt håpløse og æreløse liv!
Et uavsettelig parlament er mer forkastelig-
-enn en uavsettelig konge!
Dere er drukkenbolter, lurendreiere, skurker, horebukker.
Gudløse, egoistiske, ambisiøse lurendreiere!
Dere er ikke bedre skikket til å lede nasjonens affærer-
-enn dere er til å drive en bordell!
Dere er avskum. Og ikke engang valgt avskum.
Det finnes ikke lenger noe parlament.
Herved erklærer jeg Parlamentet for oppløst!
-Oberst Harrison! -Ja. Tropper fremad!
Sludder.
-Fjern dem! -Kom igjen. Få dem ut.
Dette er diktatur! Diktatur!
Diktator! Diktatur!
-Dette er ulovlig! -Kom.
Jeg nekter å fratre embetet.
Vekk med nipsen!
Jeg mener å huske at vi kappet av kongens hode-
-for slikt som dette.
Du er en forræder. Det er på grunn av sånne som deg at dette skjer.
Jeg har bedt om Herrens veiledning natt og dag.
Det er ikke lett, for nasjonen bør styres på en rettferdig måte.
Jeg vil gi nasjonen tilbake selvrespekten.
Vi skal gå omkring med hodet hevet.
Jeg vil frigjøre menneskesjeler fra uvitenhetens mørke.
Jeg vil bygge skoler og universiteter for alle.
Dette blir skolenes gullalder.
Jeg vil at loven skal gjelde vanlige mennesker.
Det blir arbeid og brød til alle.
Nasjonen vil lykkes fordi vi er en gudfryktig nasjon-
-og fordi vi går hånd i hånd med Herren.
Jeg sverger ved Guds navn-
-på at nasjonen skal-
-styres korrekt-
-om jeg så må gjøre det selv.
Kjære Gud. Gi meg styrke til å gjøre det-
-alene.
Oliver Cromwell ledet nasjonen som riksforstander i fem år.
På den korte tiden ble England en stormakt-
-fryktet og respektert verden over.
Han la grunnlaget-
-for et sant demokrati.
Han døde i 1658.
Tre år senere ble Karl, prinsen av Wales, kronet til konge.
En monark satt nok en gang på tronen i England.
Men England var ikke lenger det samme.
RIKSFORSTANDER I ENGLAND, SKOTTLAND OG IRLAND
KRISTUS, IKKE MENNESKET, ER KONGE
Ansvarlig udgiver: Tomas Crutze
Tekst: SDI Media Group