INSPIRERET AF VIRKELIGE HÆNDELSER
Lovet være Gud, vor Herre Jesu Kristi Fader, -
- som i sin store barmhjertighed har genfødt os til et levende håb -
- ved Jesu Kristi opstandelse fra de døde.
Af jord er du kommet.
Til jord skal du blive.
Af jorden skal du igen opstå.
Jeg kondolerer, kære mrs. Henderson.
Deres mand var en stor ven af mit land.
Det var sødt af Dem.
De er meget velkommen til at deltage i en let frokost i huset i hans ære.
Mange tak, Leslie... men jeg tror, jeg kører selv.
Frue.
Jeg ved, at Robert ville have mig til at være Dem behjælpelig, hvis jeg kan.
Mange tak.
- Han var en agtværdig mand. - Ja. Ja.
Og en meget farlig forretnings modstander.
Ja.
Lad være med det.
Undskyld mig.
Jeg er træt af enkestand.
Min kære, De har kun set overfladen.
Jeg er nødt til at smile til alle. Det har jeg aldrig skulle.
I Indien var der altid folk at se ned på.
Folk er bare medfølende.
Efter alt så har De mistet Deres mand.
Jeg har ikke forlagt ham.
Det var yderst ubetænksomt af Robert at dø.
Hvad i himmelen skal jeg gøre nu?
Enkestands første regel, kære -
- vigtige samtaler finder sted ved frokosttid.
Det er faktisk ikke så slemt.
Enker har lov til at have hobbyer.
- Hobbyer? - Ja.
- Broderier. Den slags ting. - Er De gal?
Jeg er god til at væve.
- Vil De se mit vægtæppe? - Jeg vil hellere drikke blæk.
Komitéer er gode, selvfølgelig.
Jeg er med i nogle stykker.
Velgørenhed.
Når ens mand dør, så er det ret tilladeligt at hjælpe de fattige.
Og nu er der ingen til at stoppe Dem i at købe ting.
Og der er naturligvis også masser af tid til elskere.
- Margot, jeg er næsten 70. - Sandt nok.
Men De er også meget rig.
Det ene udligner det andet.
Jeg ved ingenting om broderi.
Jeg tror, at vi kan kalde det et ly.
Vi vil i hvert fald ikke have nogen benævnelse, som hentyder til ugifte mødre.
Ej heller ønsker vi, at folk skal kende til formålet med huset.
Men jeg har fortalt mine venner, at jeg bygger et hus til fremtidige uægte børn.
Undskyld.
- Hjem, frue? - Jeg har brug for frisk luft. Lad os køre.
Ja, frue.
BYGNING TIL SALG
Jeg tror, jeg vil besøge Alec.
BRITISK KRIGSKIRKEGÅRD I NORDFRANKRIG
Hej, Alec.
Lad os køre tilbage til London, tak.
Jeg vil gerne besøge gamle Windmill Street igen.
Goddag, frue.
Pas på ryggen.
- Laura, hvad i al verdenen...? - Margo.
Modernisering, kære.
- Men det er et... - Teater.
Det er et teater. Er det ikke yndigt?
- Jeg ejer det. - Ejer det?
De sagde, at nu var der ingen til at stoppe mig i at købe ting, -
- så jeg købte et teater.
Jeg mente armbånd og øreringe.
Hvad i al verdenen vil De med et teater?
Jeg tænkte på en varieté, eller hvad kalder de det i Amerika... vardeville?
Faktisk så har jeg ikke tænkt over det.
Åh nej dog. Hvad skal jeg gøre med det?
De har helt sikkert brug for en til at bestyre det for Dem.
Tror De det?
Jeg vidste, at De ville give mig fornuftige råd.
Men hvem?
Det er en nem opgave. Jeg kender den helt rigtige.
Han er arbejdsløs for tiden, men han er rigtig god til at lede teatre.
Jeg kan ikke forstå, hvor hun er.
Hun skulle være her for 20 minutter siden.
Jamen, -
- det var så det.
Jeg kan ikke blive her hele morgenen. Jeg har et vigtigt møde at nå.
- Det må De undskylde... - Han var frygtelig dårlig i bilen.
Nerver, kan jeg forestille mig. Lille pus!
- Hej, Leslie. - Hej.
Hvem i al verdenen er De?
- Dette er Vivian Van Damm. - Vær ikke dum.
Det er ikke noget britisk navn.
Rent faktisk er min far advokat i Bishopsgate.
Selv om nogle af hans forfædre var fra Holland.
- Du gode Gud, De er jøde! - Det forholder sig sådan, at jeg ikke er.
Selvfølgelig er De det, søde. Se blot på Dem selv.
Underholdningsindustrien er fyldt med jøder, er den ikke? Man må klare sig.
Vi har ikke hilst. Jeg er Laura Henderson.
Ja, det forestillede jeg mig, De var.
De er 20 minutter forsinket, og De er uforskammet.
- Måske er han den forkerte mand. - Nej, det tror jeg ikke.
Hvor skal De hen?
Leslie, hvor skal han hen? Stands ham.
Jeg er her for at tilbyde Dem et job!
De kan ikke tilbyde mig et job, hvis jeg går.
Men det er derfor, jeg tilbyder det, kære.
De har foretagsomhed.
Finder De ikke det ord henrivende?
Og De ryger cigar.
Den, som leder mit teater, er nødt til at ryge cigar.
Det er så mandigt. Og så...
Hvad?
Jødisk.
Jeg har et teater.
Det står bare og venter på en genial bestyrer, -
- som kommer og forvandler det til et blomstrende foretagende.
En bestyrer, som måske kan bringe lidt fornøjelse og underholdning -
- tilbage til West End.
En bestyrer med vision og mod.
Og hvis det ikke er Dem, så har min intuition taget fejl.
Så, for alt i verden, stik af, mr. Damm Van.
Van Damm.
Hvis De insisterer, kære. Hvis De insisterer.
Hvis idé var det at ødelægge bygningen?
- Min. - Okay.
Der bør være et skilt, hvor der står Windmill Teater. Deroppe. Ikke?
Vil De beholde navnet?
Jeg finder, at det hjælper ens chauffør, hvis teateret har navn efter gaden.
Hvad kender De til teateret?
Næsten intet.
Jeg vil have fuld kontrol over produktionssiden. Er det forstået?
Alle kunstneriske beslutninger er mine.
De kan komme med ideer, hvis De har lyst, men jeg har det endelige ord.
- Forstået? - Selvfølgelig.
Jeg tror, vi bliver et godt team.
Lad os gå over at sætte os i den charmerende lille café.
Jeg er sikker på, at dens indtjening vil øges, når vores revy åbner.
Hvem siger, at vi laver en revy?
Det gik jeg ud fra.
Alle de beslutninger er mine. Husker De nok?
Det er perfekt. Lige der.
Højere.
Nej, nej. Tilbage. Tilbage til midten.
Højere.
Fint. Jeg har en ide. Lad os gå indenfor.
- Det er en radikal idé. - Dejligt. Lad mig høre?
Nonstop forestillinger.
- Nonstop? - Ja.
I stedet for to forestillinger om dagen, så spiller vi vores stykke hele dagen.
Fem eller seks forestillinger om dagen, lige efter hinanden.
Det er aldrig sket i England før.
Alle teatre her er præcis som alle andre.
Ingen forsøger noget nyt.
Det er godt at rode lidt op i tingene, syntes De ikke?
Vi ville blive en sensation.
Jeg har ingen ide om, hvad De tænker på, men jeg sætter pris på lidenskab.
Ja... hvad ellers er der?
Hvor meget vil dette eksperiment koste?
Jeg mener, hvad står jeg til at miste, hvis det slår fejl?
Tja, alt op til... £10.000.
Glimrende!
Jeg er I virkelig godt humør i dag, mr. Van Damm. Det må være vejret.
- Og hvad opfører vi? - En revy.
Hvad kalder vi den?
Jeg tænkte på Revudeville.
Ih, ja!
Det lyder godt.
Mine damer og herrer, -
- jeg har inviteret jer her i aften for at nippe til lidt sherry.
Jeg har fået at vide, at cocktail fester er umoderne.
Og for at annoncere de mest underholdende nyheder.
Windmill Teateret åbner den 3. Februar, -
- med det mest revolutionerende program England nogensinde har set.
Med denne forretning vil jeg fortsætte min afdøde mands arbejde, -
- som brugte megen tid og penge på at hjælpe scenefolket, -
- specielt dem indenfor varietéer.
- Passer det? - Hun opdigter det hele.
Som I er klar over, så er det hårde tider, -
- mange af vores fornøjelige varieté skuespillere -
- lever på fattigdomsgrænsen.
- Eksistensminimum. - Eksistensminimum.
Revudeville er et forsøg på at skabe...
- Arbejde. - Arbejde.
Arbejde... til disse fornøjelige mennesker.
Vores produktioner vil blive ledet og efterset af vores gæstende geni, -
- vores geniale bestyrer, som kommer hertil fra Midteuropa, -
- mr. Vivian Van Damm.
Vi bliver ikke i stand til at samarbejde, det ved De.
De er den helt rigtige.
Så De fandt Dem en fra kontinentet.
Nonsens. Han er lige så engelsk som De og jeg.
Men han er forfærdelig livlig, syntes De ikke? Det er noget, man kan fornemme.
- Laura, De har forelsket Dem blindt. - Lad være med at være tosset.
Det er underholdningsindustrien, jeg er tiltrukket af.
I morgen har vi prøver! Er det ikke spændende?
Folk kommer ind og underholder os, -
- og vi siger enten "bliv" eller "skrid".
Tak. Næste!
Næste!
Du gode Gud!
- Tak, det er fint. - Stakkels pige.
- Næste! - Søde, gider De vente derovre?
Mr. Van Damm, jeg har tilbragt mange år i fjernøsten med min mand, -
- og bevidnet, hvad man nok ville kalde hedninge ritualer, -
- men jeg har aldrig noget så barbarisk som dette.
Velkommen til teateret.
- Næste! - Meget fint, søde.
Køb Dem et ordentligt måltid.
Hvem er den unge mand nede bag i?
Koncentrer Dem om prøverne.
Næste!
Vi tager ham.
Tager vi ham?
Vi tager ham.
Næste!
Hvorfor bliver De ved med at kigge på den dreng?
Den dreng, som De kalder ham, var hovedrolleindehaver i Pavilion.
Vi lokkede ham væk.
Han kan være mig en stor hjælp. Han har glimrende smag.
Han ser ud til at være enig i alle mine valg.
Også disse gale faraoer?
- Hyr dem. - Okay, VD.
Er De gal?
De er overhovedet ikke autentiske.
Og skift, skift, skridt, bland, byt. Sammen, saml op, op på tå.
Saml op og fem, seks, syv, otte.
Saml op, saml op, saml op igen.
Maxie Ford og hovedet op.
Mange tak, de damer. Skift kostume. Hurtigt, piger!
Se hvad de duer til nede bagfra.
Tag hensyn til deres højde.
Og skift. Skridt, bland og byt.
Sammen, saml op, op på tå.
Step, step, skift, saml op, saml op og rundt, to, tre, fire.
Saml op, skridt, saml op, skridt, saml op og skift.
Maxie Ford og hovedet op.
Finder De disse kvinder attraktive?
- Nogle at dem er meget smukke. - Ja, det kan jeg sandelig se.
Men... tiltrækker de Dem som mand?
Jeg har andre tilbøjeligheder.
Hvor herligt!
Og brug jeres rygge.
Ja, piger. Næste gruppe.
Og brug jeres rygge, piger.
Sådan! Sidste gruppe.
Men mr. Van Damm ser ud til at være meget glad for det, gør han ikke?
I andre, klar. Og!
Han indsnuser dem næsten.
Og sidste gruppe.
- Nogle af pigerne er rigtig gode. - Enig.
Jeg ringer til vores kor, The Millerettes.
- Millerettes? - Mill, som i Windmill.
- Hvad står "er" for? - Hvad?
Millerettes. Det burde være Millettes.
"Er" ødelægger det.
- Millettes ser ikke pænt ud. - Men det er mere rigtigt.
Det lyder ikke godt.
Millerettes lyder som en mand ved navn Miller, som har et kor omkvæd.
Vi opfører en vaudeville, ikke en ordbog.
Det er ikke korrekt engelsk!
Millerettes er et godt navn. Og det er ikke Deres beslutning.
Faktisk, så kommer det ikke Dem ved.
Faktisk, så skulle De ikke være i teateret før kostumeprøverne.
- Faktisk, så vil jeg bortvise Dem! - Det kan De lige vove på!
- Jeg forbyder Dem at være til prøverne. - Det har De ikke ret til.
- Jeg kan gøre, som jeg vil. - Så aflyser jeg åbningen.
Fint!
- Denne forestilling vil ikke starte! - Enig.
De er klar til at begynde igen, VD.
Søde, De må aldrig igen afbryde et perfekt godt skænderi.
- Jeg mistede lige tråden. - Også jeg.
Kom nu. Vi kan ikke lade The Millerettes vente.
Det navn er forfærdeligt.
Det leder tanken hen på dværge, som arbejder på en fabrik.
Millettes lyder som en sygdom.
Mange tak, mr. Van Damm.
Selv tak, mrs. Henderson.
Hold op med at takke hinanden. Lad os finde noget champagne.
Hvilken vidunderlig hobby, min kære.
Jeg tænker, om der er andre teatre til salg.
Jeg forstår det ikke. Det var en stor succes.
Og så gjorde alle de andre som os.
- Siger De, at vi er en katastrofe? - Her er regnskabet.
De taber en formue.
Mener De, at man kan være en succes den ene uge og så en katastrofe den næste?
Det er ikke sikkert, det er værd at fortsætte.
I trætter mig!
I har ingen mod.
Jeg siger, stik en ting ud, og den vil lykkedes.
Jeg forsøger at redde Deres penge.
Jeg har ikke brug for Deres beskyttelse, ellers mange tak.
Vi har haft gode forestillinger på plakaten, men de har ikke været vovet nok.
Hvorfor fjerner vi ikke tøjet?
Undskyld?
Lad os have nøgne piger.
Synes De ikke?
Jeg har tænkt over det i et stykke tid.
Jeg turde ikke nævne det. Også jeg har mangel på mod.
Det jeg foreslår er, nøgne kvinder i Revudeville.
Som de gør i Paris.
Hos vores navnebror, Moulin Rouge, for eksempel.
Det går nok, skat. Vi finder dig noget mælk.
Når alt kommer til alt, er Paris fyldt med nøgne kvinder klædt i bananas, -
- og hvis jeg må sige det, får alle andre til at gå i bananas.
- Hold nu trit, mr. Van Damm. - Ja.
Det vil være nyskabende og tiltrække publikum.
Jeg vil tjene alle min penge ind igen.
Det vil glæde Dem, at være omringet af utallige bryster, kunne jeg forestille mig, -
- og vi ville alle være glade.
Det De foreslår, er ikke muligt.
Den slags ting bliver ikke gjort her.
Nøgenhed? I England?
De hælder til det sikre nogle gange, mr. Van Damm.
De er ret borgerlig.
Det mener jeg på en sød måde.
Men jeg mistænker, at det ikke er godt i showbusiness.
Det De glemmer, er at vi skal have tilladelse fra Lord Chamberlain -
- til alt der vises på scenen. Han godkender det aldrig.
- Lord Chamberlain? - Ja, Lord Chamberlain.
Tommy? Lille Tommy Baring? Vær nu ikke fjollet!
Det har jeg selvfølgelig tænkt over.
Han er en meget sød mand.
Ham og hans kedelige kone er på ferie i Frankrig, -
- men så snart han vender hjem, smider jeg en flue til ham.
Undskyld?
Det siger man indenfor fiskeri, kære. Det har noget at gøre med at fange ørreder.
De fører et indsnævret liv.
Begynd på vores vidunderlige nye idé i mellemtiden.
Uden tilladelse?
Åh! Vi fandt din mælk!
Mrs. Hendersons anmodning er, selvfølgelig helt udelukket.
Selvfølgelig. Det er jeg ganske klar over.
- Åh, Tommy! - Laura, hvor skønt at se Dem.
- De ser ikke en dag ældre ud. - Hvilken rørende lille løgn.
Jeg ved lidt om, hvorfor De er her.
Virkelig?
Jeg synes, vi skal lave nogle klare linjer, min kære Laura, -
- og nøgenhed er på den forkerte side af den linje.
Jeg har problemer nok med længden på nederdelene.
Jeg måtte få tilføjet nogle centimeter til den nye Offenbach produktion.
Se, det problem løber vi ikke ind i da vi ikke får nogen nederdele.
Sir? Hvis jeg må?
Vi har meget strenge regler på disse områder, mrs. Henderson.
Åh, det her kontor er så indelukket.
Hvorfor går vi ikke en lille tur?
- Sir? - Går. Ja. Herligt.
Hvorfor tog De ikke tilbage til Indien?
Det eneste jeg var i Indien, var Roberts hustru.
Det føles lidt absurd uden Robert.
Nu finder jeg det mest morsomt at lave varietéer, og skal jeg fortælle Dem hvorfor.
Robert tog mig ofte med til varietéer - han var glad for dem -
- på den betingelse at jeg blev bag forhænget i en kasse og aldrig var synlig.
På den tid, var det set som yderst upassende -
- at en gift kvinde blev set til en varieté.
Men det er nye tider.
Og vi må følge med dem, ikke sandt?
Åh, se! Et telt!
Det er usædvanligt at se et telt i en park.
Det må man sige.
Jeg fik det opført her til morgen.
Har De fået tilladelse?
Kom indenfor, gamle støder.
Jeg har forberedt middag.
Men hagen ved det hele, er at de er nøgne.
Som malerier. På et museum.
Disse sandwichs er specielt lækre.
Det er en fortræffelig årstid for laks.
Vi har helt nået årstiden for laks endnu.
Tommy, De er så bogstavelig.
De tænker på barme, men jeg tænker på bryster.
- Hvad er forskellen? - Forskellen er i Deres sjæl.
- Ost? - Tak.
Men malerier på museer bevæger sig ikke, vel?
Bevæger?
Figurerne bevæger sig ikke. Det har nok noget at sige.
Den her ost er virkelig god.
Hvis pigerne ikke bevægede sig...
Tableauer?
Præcis.
Så ville det måske være en form for kunstgalleri.
Jeg kan måske se muligheden for nogle kunstneriske værdier.
- De bevæger sig aldrig. - Aldrig.
Ja, det ville blive som på et museum.
Hvilket var, min kære, Deres forslag, så De må være meget tilfreds.
Jeg er positiv overfor idéen.
- Min sekretær bliver nok forfærdet... - Mere vin?
Ja, mange tak.
Nå, hvad med...
Tilgiv mig... figenblad?
Figenblad?
De ved... dække...
- Dække hvad? Prøv brien. - Tak.
- Dække... - Fløjet ind fra Frankrig.
- Fortrinligt. Figenbladet til at dække... - Min mand var meget glad for den.
- For hvad? - Den her ost.
Min kære, jeg forsøger at fortælle, -
- det ubehagelige og noget smudsige emne om pudenda.
- Hvad i himlens navn er det? - Du godeste, kvinde!
- Tag noget mere vin. - De kvindelige dele.
Nå, fissen!
Hvorfor sagde De ikke det?
Jeg havde ikke forventet at De, af alle folk, ville bruge et sådant sprog.
Ordet var populært i midten af det 19. Århundrede.
Det jo ikke alle der taler latinsk.
Så ville jeg foretrække De kaldte det... mellemdelene.
Åh, kære.
I mænd bliver så ophidsede over mellemdelene, gør I ikke?
I skal ikke bekymre jer.
Vores belysning er så diskret, at det omstridte område næsten ikke bliver synligt.
Og vi får en barber.
De er den mest irriterende kvinde! Det har De altid været!
Det tager jeg som om, at De vil lade os gøre et forsøg.
Så længe ingen bevæger sig, ja.
Måske.
Jeg forbeholder en sidste afgørelse... indtil premieren.
Jeg er henrykt, kære damer, at I ønsker at være en del af vores bestræbelser.
Mange tak skal I have.
- Spyt. - Opfør Dem ordentligt!
Jeg har aldrig tænkt over, hvor meget bryster og sko minder om hinanden.
- Hvad mener De? - De findes i så mange størrelser.
Jeg har altid ment, de var ret overvurderet.
De er heller ikke en mand.
Desværre.
Okay, damer. Kom i gang.
Hvad synes De om hende?
- Hun er skøn. - Ja.
- Men brystvorterne... - For store?
De er ikke engelske. Kunne være italienske.
Vi skal have engelske brystvorter.
Hvad så med hende?
Det højre er større end det venstre.
Hende.
Spejlæg.
Undskyld.
Mange tak. Vil I være søde og vente i kulissen. Tak.
- Hvad leder De egentlig efter? - Personlighed.
Noget i deres smil, deres øjne.
Så foreslår jeg, De begynder at se dem i ansigtet.
Ja, selvfølgelig!
Vi ser på de forkerte typer af piger.
Vi skal ikke have folk, der spiller teater.
- Maggie, lav en note. - Min kære?
Bertie og jeg tager på rejse rundt her på egnen -
- for at finde nogle engelske skønheder.
Godt! Nu er De ved at have fod på det.
Det har været en mislykket tur, min ven.
Det jeg leder efter er... personlighed.
Ungdom. Skønhed.
Bestemt ikke talent.
Hvem som helst kan have talent.
Og de skal være godt opdraget.
Jeg tror, mange af de unge piger vi har set -
- kommer fra nogle ubehagelige miljøer.
Lys ned på vandet!
Gå ikke i panik! Den unge fyr er danser. Fortræffelig koordination.
Sådan der. Træk hende op.
Kom så. Sådan.
- De er okay. - Lad mig se.
Åh, gud!
Det er jeg ked af. Jeg er så flov!
Jeg ville ikke skabe problemer.
Ingen grund til at være flov. De har fundet Dem selv en ridder.
To riddere, i skinnene rustning.
Du godeste! Sikke et smukt smil!
Udsøgt!
Har De nogensinde overvejet at optræde?
- Peggy bevægede sig. - De bevægede Dem.
- Hun må ikke bevæge sig! - Undskyld, mr. Van Damm.
Loven siger, hun skal stå absolut stille.
- Hvorfor tager vi ikke en pause? - Ja, god idé.
Hvil jeres arme, piger. Få cirkulationen i gang.
- Der er... tekopper og... - Te.
Te nedenunder.
Åh! Hvor sødt!
I har sat jer i orkestergraven som små fugle.
Det føles sikkert hernede.
- Er De okay? - Ja, tak. Min arm blev følelsesløs.
Nogle gange i Indien så jeg folk der stod stille i flere timer.
De blev kaldet fakirer. Det var åndeligt.
Åh, okay.
I må tænke jer selv op på et højere plan.
Vi kunne alle godt tænke os at være på et højere plan nu, mrs. Henderson.
Helst flyvende over Kanalen.
- Det var Dem som var ved at... - Drukne.
- Kom så. - Jeg synes om den pige De kørte over.
Hvorfor tager De og hunden ikke og ser på programmet på kontoret?
- De prøver at slippe af med os. - Ja, det er en vanskelig tid.
Endnu større grund til en moderlig tilstedeværelse.
Maggie! Før mrs. Henderson op på kontoret.
- Ud! - Ja, selvfølgelig.
De bestemmer.
Nå.
Tid til at klæde jer af.
Behøver vi at gøre det nu, mr. Van Damm?
- Hvornår ellers? - Jeg spurgte bare.
- Jeg skulle have efterladt Dem i vandet. - Kom så, piger. Lad os komme i gang.
Jeg kan ikke!
- Hvor går hun hen? - Hun ville ikke stå model til det.
Hvad er der galt med alle sammen?
Undskyld, mr. Van Damm.
Der er intet arbejde udenfor.
Jeg tænkte bare, det er et job. Alle mine venner sulter.
Jeg var... heldig at have arbejde.
Du kan ikke forestille dig hvordan det føles, bare at stå der.
Ikke engang min kæreste har set mig nøgen.
Og vi har været i seng sammen.
Det er som om det er... medicinsk.
Tror I... jeg nogensinde ville gøre jer til genstand -
- for noget upassende eller billigt?
Jeg gør så I kan tjene en ærlig løn i disse svære tider.
Efter en uges hårdt arbejde, vil I have nok til at bevare jeres hjem, -
- hjælpe jeres forældre og endda gemme lidt væk til fremtiden.
Og alt hvad I skal gøre -
- er at stille bestemte herligheder til skue som Herren gav jer.
Hvorfor tror I Gud gav jer alle jeres stumper og stykker?
Så I måske ville blive skamfulde over dem?
Så I måske ville gemme dem væk?
Er god kunst, ikke en lovprisning af naturen?
- Det er dét, det er. - Kunst?
Absolut.
Du er Venus de Milo, Mona Lisa...
Mona Lisa bar en kjole.
Nogle gør, andre gør ikke.
I morgen, går I hen på museet og ser på nogle malerier.
Botticelli.
Se, han var inspireret.
Inspireret af Gud.
Jeg placerer en tung byrde på jeres skuldre, -
- og jeg ved at I har den moralske styrke til at bære den.
Hvorfor prøver vi ikke igen?
I orden?
Vi ses på scenen.
Kom nu, piger. Lad os give det en chance.
Jeg ville ikke kunne lide at arbejde på mit fars apotek.
Kunst. Kunst.
Undskyld.
Det trækker faktisk herinde, mr. Van Damm.
Det forventer man i teatre. Man forventer det trækker.
- Men hvad hvis vi bliver forkølede? - Bertie!
Få en til at lukke dørene og tjek alle vinduerne, gider du?
- Tak. Okay. - Ja, tak.
Behøver alle at se på os?
- Hvem? - Dem.
Et stort publikum kommer til at se jer.
Ja, men de er fremmede.
Og de kommer ikke til at stå så tæt på, vel?
- Vi kan høre dem trække vejret. - En mand skal trække vejret.
Trækker vejret dybt.
Det er ikke fair at de har tøj på, når vi ikke har.
Okay. Jeg hvad vi gør.
Kom, d'herrer. Kom. Også Dem.
- Hvad? - Fair er fair.
Lad os gøre damerne komfortable.
Kom så.
Strip.
Også Dem, mr. Van Damm.
Vær ikke latterlig. Der er en, der skal fastholde autoriteten.
- Vær venlig at smide tøjet. - Nej.
Af! Af!
Af! Af! Af!
Af! Af!
Okay! Okay!
Fandens barnagtighed!
Mrs. Henderson. Mrs. Henderson!
Jamen, mr. Van Damm, -
- De er jøde!
- Jeg tror, jeg så en præst blandt publikum. - Åh, stop! Du hallucinerer.
- Alle så, så rige ud. - Det håber jeg.
Når jeg tager mit tøj af, -
- lukker jeg mine øjne og tænker, "Det her vil skaffe mig champagne."
Jeg tænker, "Endnu en dag og det er ikke sket endnu."
Åh, gud!
Jeg har taget Lord Chamberlain med.
Han følte, han havde brug for at sige nogle få ord for at opmuntre jer.
Er det ikke herligt?
Godt klaret.
Godt klaret. Jeg...
Må jeg... have love at sige...
at... åh, milde himmel!
Milde himmel! Jeg...
Jeg...
Sikken kunstnerisk bedrift...
I har...
Bevist over for det engelske fo...
Det er en magisk aften.
Jeg forstår, hvad I må føle.
Jeg har selv udstillet mine bryster.
Det var til en fest i Antibes -
- med hertuginde af Denby og grevinde Volpe, -
- og vi tog vores bluser af. Privat, selvfølgelig -
- og kiggede på hinandens babser.
Ih, hvor vi lo!
Lord Chamberlain var meget betaget af Dem, kæreste.
- Mrs. Henderson. - Mr. Van Damm. En god aften.
Lord Chamberlain var meget tilfreds.
De skal hilse på Natalie.
- Natalie? - Min kone.
Vivian taler så meget om Dem, at jeg føler, jeg kender Dem.
Nå... Jeg kender i hvert fald ikke Dem!
Undskyld mig.
De skal ikke være ubehøvlet mod min kone!
Hvilken kone? Hvornår er De blevet gift?
Hvorfor har De ikke fortalt os det?
De har aldrig nævnt hende.
En autoritetsfigur må opretholde sit privatliv.
Du milde himmel! En kone!
Hvad er problemet?
Hvem siger, der er et problem?
Fint. Så hav en kone, hvis De insisterer.
Men lad hende ikke blande sig i Deres pligter.
Det gør koner altid.
Jeg ved det, jeg har selv været gift.
Jeg blandede mig hele tiden.
Så fyr mig dog!
Er De utilfreds med mig, så rejser jeg.
Men tal aldrig nogensinde sådan til min kone igen!
Jeg skal nok holde øje med Dem.
Gør De det.
De er nok klar over, at jeg aldrig sætter mine fødder her igen?
I to er som et gammelt ægtepar.
Det ville jo så gøre ham til bigamist.
Champagne?
Jeg tænkte det nok.
Dit hjerte er rørt.
Så må jeg til læge.
Det skulle have været sådan en dejlig aften.
- De skal flankere hende. - Flankere?
Så ved siden af hende.
Er jeg i silhuet som på billedet?
- Silhuet. - Silhuet, Harry!
- Og solen skal stå op bag Dem. - Orange.
Vi ser solstrålerne som på billedet.
Et nyt daggry over en ny verden.
Finno, finno.
Og nu...
- Hvordan... - har du det?
Gør noget!
Hvad skal jeg sige til Lord Chamberlain?
Pas på! Undskyld, mr. Van Damm. Undskyld.
Jeg glemte min finne.
Det skal være strammere.
- Goddag, Doris. - Goddag.
- Hvordan har Deres mor det? - Fint, tak.
Skriver De til hende hver uge?
Ja. Hun var skuffet over, at jeg er en søstjerne.
- Hun synes, jeg skal være havfrue. - Jeg skriver til hende.
- Og hvem har vi her? - Katharina Den Store.
Har De glemt krigsakterne?
Kom, mr. Van Damm. Vågn op.
Vis dog lidt respekt.
- Jeg skulle vist have... - ladt Dem blive i vandet.
- Hvordan går det, piger? - Bedre.
- Var der noget galt? - Min bagdel blev følelsesløs.
Hun lænede bagdelen bagud i Alaska akten.
Al den is.
Men Rupert fik gang i blodcirkulationen!
- Hvem? - Ja, ikke?
Opfør dig ordentligt!
Pas på, I ikke bliver for pjattede.
"The Windmill" er et alvorligt stykke.
Ja, mr. Van Damm.
- Skal jeg give eleverne den igen, sir? - Mr. Van Damm.
Hvis De synes, min ven.
Det er hæsligt.
Jeg kan ikke komme i mit eget teater.
Jeg hører de dejligste ting om opførelsen -
- og går glip af det hele.
De sagde jo, at De aldrig ville komme der igen.
Det kan De tro. Manden er et uhyre.
Jeg vil ikke have med ham at gøre.
De lyder som mit barnebarn, -
- der klager over den dreng, hun har kig på.
Teenagere og kvinder i deres ottende årti ligner hinanden forbavsende meget.
De har brug for en slagplan.
Min anden mand, generalen, -
- foretrak altid at angribe bagfra, -
- hvilket ikke gavnende vores ægteskab, -
- men gav ham succes i felten.
Bare smut derind -
- og fastslå dit brohoved.
Det her er et privat omklædningsrum.
Det er bare mig.
Undskyld, men jeg ville ikke blive set i teateret.
Jeg har savnet jeres selskab.
Jeg ville lige kigge forbi og se om I manglede noget.
Sig det ikke til nogen, men -
- Mr... Hvad-hedder-han-nu ved ikke, jeg er her.
Vi har det fint, tak, mrs. Henderson.
Kæreste, jeg får noget ost sendt op.
- Ost? - Jeg tror ikke, De spiser nok.
Ja, det er trist. Hun er kun skind og ben.
Hold mund! Jeg vejer det samme, som da jeg startede her.
Noget er galt. Hun vil ikke spise chokolade.
- Hun er en rigtig duks. - Så fornuftig!
Det er enstemmigt. De er radmager!
Le bare, men jeg kender mænd.
Kæreste, mænd ser på bryster, jeg ser knogler.
Hvad?
Pletter!
Ingen ser det.
I må love at fortælle det, -
- hvis I har noget at klage over.
Behandler mr. Van Damm... Du godeste!
Jeg havde sådan en paryk på til et bal i Delhi.
Den klæder Dem bedre.
Tak, mrs. Henderson.
De minder mig om mig selv dengang.
- Ikke for tynd? - De ville blive forbavset.
Fortæl nu ikke nogen, at jeg har været her.
Det bliver mellem os piger.
- I enes fint, ikke? - Jo, vi er som en familie.
Ingen uanstændig opførsel?
- Fra mr. Van Damm, mener jeg. - Han er meget rar.
Han er som en far. Hvis fædre var rare.
- Han behandler os, som det vi er. - Og det er?
Kunstnere.
Jeg har tilsyneladende givet ham et kongerige.
Med et harem og det hele.
Så må De infiltrere det, kæreste.
Som en indbydende, om end overmoden Mata Hari.
Må jeg foreslå et påskud?
Godeftermiddag.
- Godeftermiddag. - Godeftermiddag.
Godeftermiddag.
Forbløffende. Vi får alle typer.
Jeg har en underlig fornemmelse, VD.
Jeg står og mangler en gummibåndoptager. Ja.
Jeg er blevet tilbudt et gummibånd!
Vær sød ikke at gøre det.
Mrs. Henderson, De er en bedrager!
Åh. Åh!
De skal ikke være grov mod mig!
- Gør Dem selv til grin, hvis De vil... - Mr. Van Damm!
- Men ikke mig! - Nej!
Hvad tror De, De laver?
Jeg ville sikre mig, De gør dit job ordentligt.
Det var ikke pænt af Dem, at tage min paryk.
Den er lavet af ægte kinesisk hår!
Nu kan De få lidt tid -
- til at falde til ro og tænke over Deres opførsel.
Min mand satte mig engang op på et skab.
I har frygteligt meget til fælles.
De må opføre Dem pænt.
Det sagde Deres mand sikkert også.
Åh, mr. Van Damm...
jeg kan ikke lade være.
Nå, men hyg Dem.
De vover ikke at efterlade mig her!
De vover ikke at gå!
Denne akt er ikke så dårlig.
Mange tak.
Man kan ikke have dyr og nøgne kvinder sammen.
Det kan jeg se.
Det er en skam.
- Jeg har den nye sang. - Lad os høre den.
Langsommere.
Hvad?
De må hellere selv se det.
Hej, mrs. Henderson!
Prøv ved floden. Det er tirsdag.
- Skaf mig en taxa. - Javel, VD.
- Te? - Ja tak. Ud af huset.
Vi må have noget koffein. Vi er udmattede.
Udmattede?
I piger står der jo bare.
Og jeg kan forstå, det er definitionen på en stjerne.
Det her må stoppe!
Vi har et seriøst teater.
Hele West End griner af os.
Jeg har ikke arbejdet i årevis på at nå en respektfuld position, -
- for at blive til grin!
Hvis De bare vil være en dilettant, kan De tage Deres penge og gå!
Jeg kan ikke høre Dem!
Jeg er ikke bare et pjattehoved.
Og jeg vil ikke tages for givet.
Jeg ville sikre mig, at de, der aflægger prøve hos os, -
- bliver vist den rette respekt.
Og det gør de. Jeg er helt tilfreds.
For lige at skifte emne helt, så tænkte jeg på programmerne.
Der står "Mrs. Henderson Præsenterer Revudeville."
Det er meget yndigt, men måske uretfærdigt.
Burde det ikke være "Mrs. Henderson Præsenterer Revudeville -
- en Vivian Van Damm Produktion"?
Det lyder godt, ikke sandt?
Nu tager jeg en hyggetur. Er det ikke spændende?
Jeg er ikke en tjener!
De kan ikke købe mig med en plakat!
Hører De mig? Pokkers kvinde!
Er tanken fuld?
Hvad mener De?
Tror De, vi kan nå til Frankrig?
Jeg kommer ikke tilbage foreløbig.
HITLER INVADERER FRANKRIG
- Mr. Van Damm. - Mrs. Henderson.
- Velkommen tilbage. - Tak.
Må jeg sidde her lidt?
Hvis De vil.
Det gør mig ondt, mr. Van Damm.
Jeg tænker mig, -
- De har familie.
Ja.
Jeg ville så gerne hjælpe.
Jeg tror altid, jeg kan gøre noget.
Men nogen gange er der bare intet, man kan gøre.
Champagne?
Stå ret!
Føler De Dem ikke lidt oversikker?
Forsigtighed, kæreste.
Vi er ikke sikre på, hvad vi skal stille op med teatrene.
- Hvad mener De? - De er en pjattet adspredelse.
Lige hvad unge soldater har brug for, ikke sandt?
Der er andre hensyn at tage.
Vores efterretninger fortæller os, at Luftwaffe vil bombe London.
Det gør mine også.
Så vil det være farligt at samle sig.
Tommy! Vær ikke fjollet!
Samle sig under jorden?
Husk at mit teater er under gadehøjde.
Det sikreste sted af alle.
Lad os nu glemme de fjollede idéer.
Åh, Tommy!
Der blev igen i aftes startet brande i østbyen.
London vågnede til den tiende dag i træk med bombardementer -
- fra det tyske luftvåben.
Vi står overfor en stor udfordring.
Det er op til os, Revudeville, -
- at befæste London på en måde, som sandsække ikke kan.
De kan bombe vores by, -
- ødelægge vores hjem, -
- dræbe vore venner og naboer, -
- men vores show vil fortsætte trods alt det.
Vi bliver ved med at optræde og vi lukker aldrig!
Han tror sgu, han er Winston Churchill.
Nogen har familie, der skal af sted.
Indkaldt.
Ja.
Gudskelov for Berties hjertemislyd.
Det ville måske være klogt at flytte ind her.
Vi har god plads og fordi vi ligger under jorden, er vi sikre.
Vi har naturligvis alle vores pligter i krigen så vel som i teateret.
Men...
Vi vil tage energisk fat og vi vil yde vores del.
Det var smukt sagt, mr. Van Damm.
Vi vil sikkert alle yde de nødvendige ofre.
I går ville jeg have købt en hat, men modstod.
Jeg satte pengene i National Savings i stedet.
Vi skal nok klare os.
Ken sagde, De var heroppe. Jeg troede ham ikke.
Hvorfor dog ikke?
Det er farligt, derfor! Kom med ned.
Jamen dog, jamen dog.
Flyene er væk.
De kan se dem over østbyen.
De er meget forsigtig, mr. Van Damm.
Man bør ikke overdrive det i sådanne tider.
Alle bør være forsigtige.
De tager vist ikke krigen særlig alvorlig, mrs. Henderson.
Jeg gad vide, hvordan De var som ung.
Ganske tiltrækkende.
Og fuld af håb.
Jeg tænker på de unge mænd nu til dags.
Ser De, mr. Van Damm, -
- jeg tager krig langt mere alvorlig, end De kan forestille Dem.
De må dække hende hurtigere.
- De skal være hurtigere. - De tingester vejer et ton.
Tag I bare en pause.
Nej, Nej, Nej... få den op.
Jeg kan ikke løfte den højere.
Hvor betænksomt, kæreste.
- Du godeste! - Gin.
Det styrker os mod luftangrebene.
Det lader til, at de ikke længere bomber under stykket.
Mr. Van Damm har sendt Hitler vores program.
Professionel høflighed mellem Führere.
I er alle så energiske og modige.
Vi er det eneste åbne teater i vestbyen.
Og I går ud med soldaterne. Beundringsværdigt.
Ikke mig. Jeg går aldrig ud.
Kæreste, hvorfor dog ikke?
Før jeg smed tøjet for penge, blev jeg konstant forelsket.
Jeg var håbløs.
Aldrig mere.
Så jeg er blevet en rigtig sippe.
En nøgen gammeljomfru.
Og sådan kan jeg lide det.
Hvem skulle tro, at stå på en scene -
- uden tøj på ville være det sikreste sted at være?
Vil De komme denne vej, sir?
Mrs. Henderson vil gerne tale med Dem.
Hvem er blomsten til?
Pigen bag viften.
- Tal højere, kære. - Pigen bag viften.
Ja.
- Hvor gammel er De? - 21.
21?
Jeg er vel for ung til hende.
Kom tilbage i morgen aften.
Sødt.
Jeg var altid bange for, at en dag ville jeg arbejde i en blomsterbutik.
- Og det gør du nu. - Jeg får høfeber.
Hvem er Paul?
Jeg har ingen anelse.
Er I påklædte?
Godt.
Jeg har taget en med.
Det er Paul.
Nu er jeg med.
Piger, vil I...
- Jeg så frem til... - Tal højere, kære.
Kan vi lige få et øjeblik alene?
Mange tak.
- De har sendt alle blomsterne. - Vær nu ikke fjollet, min kære.
Jeg genkendte navnet på Deres blomsterhandler. Han har ikke råd til det.
Han kommer fra en meget fornem familie.
Mrs. Henderson!
Sandheden er så poesiforladt.
Han er ung. Det er alt.
Og ret flot, synes De ikke?
Det ansigt.
Han er ung.
Og om fem dage skal han i krig.
Og han kommer måske ikke tilbage.
- Og det er så ensomt i de... - Skyttegrave.
Jeg ved godt, hvad det hedder.
Der er skrevet bøger om den sidste krig, -
- og jeg har faktisk læst nogle af dem.
Han så mig vel på scenen og blev forelsket.
Mrs. Henderson, en aften kørte min cykel i grøften -
- og inden jeg vidste af det, var jeg en illusion.
For det er alt hvad vi er.
Men det besynderlig er, at jeg stadig er i floden, og jeg vil reddes.
Men ikke af en trommehvirvel eller bifald eller en soldats fantasi.
Kære, -
- I er en kedelig generation.
I vil alle have kærlighed.
Vi klarede os helt fint uden.
Jeg kan ikke se, at den drengs fantasi er mere tåbelig end Deres.
Pokkers også.
Hun elskede Deres blomster, kære.
Hvilke blomster?
Problemer, chef.
- Er det den fandens kvinde igen? - Nej, ikke denne gang, VD.
Luk op!
Skal jeg slå døren ind?
Så kommer De til skade.
Gå indenfor.
De kan ikke gøre det.
- Hvorfor ikke? - De er en del af vores familie.
Forfærdeligt valg af ord.
- Hvad snakker De om? - Jeg vil ikke diskutere det.
Men De må fortælle mig hvad der står bag. Det skylder De mig.
Mine bekymringer for æstetikken af Revudeville.
Hvad?
Jeg tror ikke, De vil have en nøgen gravid kvinde på scenen.
- Du godeste! - Undskyld mig, mr. Van Damm.
Vi taler privat.
- Vi skifter hurtigt. - Ja.
Det var et særdeles fint program, mr. Van Damm.
- Jeg er glad for, jeg erkendte Deres talent. - Tilbage til teateret.
Jeg har dog et par forslag omkring komedie rutinen.
Vi står overfor en krise.
Hvorfor? Hvad er der galt?
Maureen har lige sagt op.
Vær nu ikke så fjollet. Hvorfor skulle hun gøre det?
Fordi hun er gravid.
To minutter, piger!
- Åh, min kære... - Jeg skal have noget frisk luft.
De kan arbejde som sanger de næste par måneder.
De får løn indtil De...
Jeg kan ikke tænke klart. Jeg skal have noget luft.
Det er jeg ked af. Var det...?
Hvem ellers?
Han sendte mig et brev.
Når han bliver hjemsendt, tager han tilbage til sin kæreste.
De har alle sammen kærester.
Det skøre ved det er, at jeg faldt for ham.
Det er ikke Deres skyld. Jeg er voksen, jeg vidste, hvad jeg gjorde.
Men han havde sådan et sødt ansigt...
De har de alle sammen.
De lever i Deres egen verden, mrs. Henderson.
Jeg beklager.
Jeg vil ikke sige noget, jeg fortryder.
Jeg har brug for noget te og noget luft.
Hun sagde, "Det er ikke Deres skyld."
Det kan kun betyde én ting.
- Som er? - Det er Deres skyld!
- Hvad har De haft gang i? - Ingenting.
- Har De givet hende råd? - Jeg kan ikke lide de spørgsmål.
Undskyld mig, mr. Van Damm. Jeg vil også have lidt frisk luft.
De kan ikke gå ud, mrs. Henderson. Sirenerne har lydt.
Vi har ikke hørt noget.
- For et par minutter siden. - Maureen er gået udenfor.
- Hvornår? - Lige nu.
Hvorfor stoppede I hende ikke?
Hvor skal hun hen?
- Have noget frisk luft. - Nej, drikke te sagde hun.
Din tåbelige kvinde. Se nu hvad De har gjort.
Jeg tænkte, "Ja, -"
hun er egoistisk, uhøflig og excentrisk, -
"- men det hører med til hendes klasse. Det kan jeg godt leve med."
Jeg var et fjols.
De ved ingenting om den virkelige verden, gør De?
Det er ikke det samme. Lad os stryge nummeret.
Drengene elsker det, chef.
- Mr. Van Damm? - Ja?
Jeg er fra Lord Chamberlains kontor. Det her er til Dem.
- Vi lukker Deres teater. - Hvad?
Der samles for mange folk ude foran det.
Ring til aviserne. Få dem herned.
Javel, chef.
Maggie...
Jeg ved, hvor hun er.
Sig hun straks skal komme.
Mrs. Henderson vil gerne tale med Lord Cromer, så snart det er muligt.
Her, i teateret.
Jeg tror ikke, at Lord Chamberlain er til rådighed...
Vrøvl. Mrs. Henderson vil tale med ham.
Vær så venlig at sende beskeden videre.
Jeg kan intet stille op. Teateret er lukket.
Ryd vejen, tak.
Ryd venligst vejen, tak.
Vi vil se pigerne.
Vi flytter os ikke før du åbner teateret.
- Luk op! - Jeg kan intet stille op.
Jeg kan se pressen er her, Van Damm.
Ja. Jeg ved ikke hvordan de har hørt om det, sir.
- God eftermiddag, mrs. Henderson. - Maggie.
Denne vej.
Det lader til, der er et landsdækkende ønske om at holde teateret åben.
Landsdækkende?
Bliv nu ikke narret.
Jeg har lært gennem mange år, ved at håndtere kunstnere, -
- at afsky indbildning.
Undskyld mig.
Undskyld.
Gaden skal ryddes.
Den er til fare.
Jeg er måske nødsaget til at bede politiet om at gribe ind.
Jeg snakker med dem.
Sikke en tumult.
De mener, at teateret opfordre til, at der samles for mange folk.
Vi er vist for populære.
Mener De, at hvis vi var en fiasko, kunne vi forblive åben? Hvor latterligt!
Hør efter, alle sammen.
Vi har intet valg.
Regeringen tvinger os til at lukke.
Endnu et lys, der dæmpes i hjertet af London.
Nu bliver han til Winston igen.
Det som Herr Hitler -
- ikke kunne gøre, -
- er vores ledere fast besluttet på at opnå.
De lukker "Windmill"!
Altså.
Undskyld mig, lad mig venligst komme forbi.
Undskyld mig.
Undskyld mig. Mange tak.
Mange tak. Det var godt, mange tak.
Mange tak.
Undskyld mig. Mr. Van Damm.
Goddag, alle sammen.
Må jeg præse... Goddag, Tom.
Må jeg præsentere mig selv?
Jeg er mrs. Henderson.
I kan måske se mit navn på plakaten. "Mrs. Henderson Præsenterer."
Jeg er den mrs. Henderson, -
- og jeg har præsenteret "Windmill" i fire år nu.
Lad mig fortælle hvorfor.
Kan I overhovedet se mig?
Nej...
Værsgo, frue.
Hvor sødt af Dem.
- Er De amerikaner? - Ja.
Underlige folk, dejlige manerer.
Mange tak, kære.
Der var en krig før denne her.
Den skulle have endt alle krige.
Jeg mistede min søn i den krig. Min eneste søn, Alec.
Han var 21.
Han omkom på grund af giftgasser, mener jeg.
På en slagmark i Frankrig.
Noget tid efter, ville jeg rydde op på hans værelse, -
- og jeg fandt den mest fantastiske ting.
Hvad jeg mener, I kalder et "fransk postkort".
Et fotografi af en nøgen dame.
Han havde gemt det.
Og jeg indså, at Alec nok var gået bort -
- uden nogensinde at se en nøgen kvinde i virkeligheden.
Det syntes jeg, var meget forfærdeligt.
Når man mister en søn i krig, -
- ved man, uanset hvad nogen siger, -
- at han død var forgæves.
Det standser ikke andre fra at følge. Andre krige, andre unge mænd.
Flere år senere, da min mand gik bort, -
- besluttede jeg mig for, at købe et teater.
Og fremføre en nøgen revy, -
- så drenge som Alec -
- aldrig ville være i samme situation.
Så længe "Windmill" eksisterer, -
- er der ingen brug for sørgelige postkort, gemt væk under sengen, vel?
Nogen gange har mine følelser, for vores unge mænd i uniform -
- ført mig til tåbelige handlinger, -
- som jeg inderligt fortryder.
Men dette ved jeg:
At mit ønske for at give denne gave til vores unge mænd ikke er forkert.
Hvis vi beder vores ungdom om, at give afkald på deres liv, -
- så skal vi ikke bede dem om, at give afkald på glæde.
Eller muligheden for glæde.
Og hvis -
- vi er årsag til, at for mange folk samler sig på gaden, -
- er vi da skide ligeglade.
Sådan, nu har jeg sagt det.
Åh nej, endnu et luftangreb.
Tror I ikke, at folk ville være mere sikre indenfor?
Jo!
For Guds skyld, Van Damm, -
- tag det dumme skilt ned og lad dit publikum komme ind.
LUKKET
ALDRIG
Jeg tænkte nok De var heroppe.
De vil bede mig om at komme ned, ikke sandt?
Det kunne jeg ikke drømme om.
Nu kender De mine hemmeligheder.
Ja.
Og jeg kender ingen af Deres.
Nej.
Tja...
Det tror jeg faktisk, at De gør.
Vi har vist skabt noget af en røre, ikke sandt?
Jo.
De er en meget irriterende kvinde, men jeg ville aldrig være gået glip af det.
Jeg har det på samme måde.
Selvom De er en meget irriterende mand.
Så vi fortsætter?
- Jeg er klar, hvis De er. - Naturligvis.
- Det får tiden til at gå. - Ja.
Lad os se resten af showet.
Gå De blot.
Jeg bliver her lidt endnu.
Som De ønsker.
Vil De gerne danse?
Danse? Hvor?
Her.
Er det ikke farligt?
De har ganske ret. Jeg er en forsigtig mand. Men -
- det er ikke farligt. Ikke i aften.
Bare en dans.
- Mr. Van Damm. - Mrs. Henderson.
De har trådt min tå af.
- Vrøvl. Jeg rørte den ikke. - De er temmelig klodset.
Sådan noget siger man ikke til en dansepartner.
De skulle have taget dansetimer inden De bød mig op.
Jeg danser meget godt, mange tak.
I Indien, er kun de fine mænd gode dansere.
De klodsede er ikke.
Hør her, din gamle stridsøkse...
Sådan skal De ikke tale til mig.
Laura Henderson døde i 1944.
Hun testamenterede "Windmill Teater" til Vivian Van Damm.
SLUT