Stille! Eller jeg skærer halsen over på dig.
- Hvad hedder du? Tal højere! - Pip.
Nej, lad være.
- Har du noget forråd? Har du? - Nej.
Op med dig.
Du har runde kinder. Dem kunne jeg godt spise.
- Hvor er din mor? - Hun ligger der. Hun og mine brødre.
Så du er forældreløs? Hvem bor du hos?
Min søster. Hun er gift med smeden Joe Gargery.
Smeden, siger du?
- Ved du, hvad en fil er? Og forråd? - Ja, mad.
Jeg er ikke alene, som du måske tror.
Jeg er en engel i forhold til min unge følgesvend.
Han er i stand til at stege og spise små drenges hjerte og lever.
Det nytter ikke at skjule sig for ham.
I morgen tidlig kommer du herhen på kirkegården med en fil og noget mad.
Men ikke et ord til nogen. Så vil jeg holde min følgesvend væk fra dig.
Er du med? Er du? Løb så hjem med dig.
Der er du jo. Din søster har ledt efter dig.
Hun er på krigsstien, og hun har Tickler med.
Jeg prøver at hjælpe dig. Gem dig bag døren.
Hvor har du været?
- Jeg var så bekymret. Hvor var du? - Kirkegården.
Der havde du selv ligget, hvis det ikke var for mig.
Hvem opfostrede dig? Og hvorfor mon?
- Hent tjærevandet. - Det er jo jul...
Det er slemt nok at være din kone. Skal jeg også være din mor?
Du sender mig i graven. Men det ville sikkert glæde jer.
Tjærevand. Pas nu på.
Til bords, nu!
Så er endnu en fange stukket af.
- Hvad har han gjort? - Sikkert myrdet.
Det er derfor, de kommer i fængsel. Eller også er de for nysgerrige.
Hvor er brødet henne?
Jeg spiste det.
Jaså.
Sir?
- Har du det med, knægt? - Ja, sir. Det er her.
- Hvad er der i flasken? - Brandy.
- Du har ikke taget nogen med, vel? - Nej. Sådan er jeg ikke.
- Det er godt, du kan lide pien. - Det kan jeg.
- Skal du ikke gemme noget til ham? - Hvem?
- Ham, der vil spise min lever. - Nå, ham.
Han vil ikke have pie.
- Han så ellers sulten ud. - Hvad mener du med det?
Jeg så ham lige før. Nede ved floden.
- Havde han skrammer i ansigtet? - Ja.
Kom med filen, knægt!
Jeg vil jage ham som en anden hund. Skulle han slippe?
- Glædelig jul. - Jeg vil ikke være til grin.
Jeg vil drukne den skurk.
syng nu alle, hver og en på juledag, på juledag
syng nu alle, hver og en en tidlig julemorgen
kom, lad os alle glædes nu på juledag, på juledag...
Herligt.
Sikke et dejligt stykke kød.
Vi takker dig, frue, for dette festmåltid.
Måtte Herren gøre os oprigtigt taknemmelige. Amen.
- Hørte du? Taknemmelighed. - Især over for din søster.
Hvorfor er unge mennesker aldrig taknemmelige?
- De er onde. - Onde, små væsler.
De er ikke søde, de er onde!
- Sovs, mr. Wopsle? - Kødet falder jo næsten af benet!
Det er saftigt og mørt.
Nå ja... Mine damer og herrer, gem lidt appetit til fiskepien.
- Den er en gave fra mr. Pumblechook. - Den har I fortjent.
Skal jeg hente den nu? Så gør jeg det.
Som jeg altid siger: Et godt stykke pie kan man altid få plads til.
- Især i selskab med Brandy. - Kloge ord.
Den er her et sted! Eller det var den da.
- Mr. Pumblechook? - Det er tjærevand!
- Kom her! - Hvor skal du hen?
- Det er rødglødende. - Udmærket, smed.
De er nogle skumle fyre. Dem vil man ikke møde.
- Har nogen af jer set dem? - Nej.
- Skål, sir. - Tak.
Glimrende. De var filet helt igennem.
Men vi skal nok sætte dem på igen i en fart.
- Er d'herrer interesseret i jagt? - Ja.
Udenfor, folkens. På geled.
- Kom så af sted. - Kom, Pip.
- Jeg håber ikke, vi finder ham. - Det gør jeg heller ikke.
Herovre!
Kom her med dig!
Hold op med det der! Hold op!
Ned med jer! Se så at komme derned, kujoner!
- Jeg har ham! - Hold så op!
Hvad venter I på? Gå derned! I med jer!
- Lad mig tage ham! - Han prøvede at myrde mig!
Jeg fangede Compeyson! Og jeg gav ham til jer!
Kom med fodlænkerne.
- Skal han nu slippe fri igen? - Slip ham bare.
- Han prøvede at slå mig ihjel! - Hold mund!
Jeg har noget at sige. Det er en slags tilståelse.
Jeg stjal noget mad oppe i landsbyen. Jeg tog også en fil.
Jeg stjal det fra smeden. Jeg tog noget Brandy og en pie.
- Mangler du en pie? - Det gør min kone.
Så det er dig, der er smeden? Jeg beklager, at jeg tog jeres pie.
Det gør ikke spor. Hvad du end har gjort, skal du ikke sulte ihjel.
- Vel, Pip? - Nej.
- Pip... - Så går vi.
Op med benene.
- Hvor er du dygtig, Pip. - Jeg håber at blive det en dag.
- Her. Læs det, Joe. - Læse det?
Læse det...
"Kære Joe. Jeg håber, at du har det godt."
"Jeg kan snart undervise dig, Joe."
"Hvor herligt."
J... O... Det er det flotteste O, jeg nogensinde har set. Utroligt.
- Det er spændende at læse. - Måske kan jeg lære dig det.
Måske, men jeg er vist desværre frygteligt... dum.
Jeg er ikke så lærd som dig.
- Vi vil altid være venner. - Ja, det vil vi, Joe.
Det bliver sjovt at få dig som lærling.
Gargery!
Hun må være mindst tre kilometer væk.
- Gargery! - Vi må hellere begive os hjemad.
Jeg kan stadig fange dig.
Nu må han da være taknemmelig.
- Bare hun ikke forkæler ham. - Næppe.
- Hun? - Miss Havisham er da af hunkøn.
- Pumblechook... - Jeg bor der.
...blev spurgt, om han kendte et barn, der ville komme og lege.
- Og betænksom, som han er... - Det har I skam fortjent.
...nævnte han ham her. Han skal derhen nu.
- Det kan gøre os rige. - Jeg vil ikke.
Hør her. Vil du omgås fine folk eller blive her med det uduelige fjols?
Jeg vil blive her.
Hvabehar?
Træk vejret, min ven.
- Seks gange seks? - 36.
- Minus 35? - En.
- Plus 119? - 119... 120.
Divideret med 84? Kom så med et svar, min dreng.
Forfra. Hvad er 12 gange 39?
Fire gange sytten? For langsomt. 68.
- Ni gange tretten? - 117?
Kend din plads og opfør dig, så mrs. Gargery får ære af dig.
- Se, uret er gået i stå. - Pyt med det.
- Hvad er navnet? - Pumblechook.
- Vil De tale med miss Havisham? - Hvis hun vil...
Det vil hun ikke. Kom her, dreng. Dreng!
- Er du bange? - Det ved jeg ikke rigtig.
- Bare gå ind. - Efter Dem, frøken.
- Hvem er det? - Pip, frue.
- Pip? - Pumblechooks dreng. Jeg skulle lege.
Nå ja...
Kom her, så jeg kan se dig.
Se på mig.
Er du bange for en kvinde, der aldrig har set solen?
- Nej, frue. - Så kom nærmere.
Det hænder, at jeg får en fiks idé.
Og jeg har fået den fikse idé, at jeg vil se børn lege.
Så... Leg. Se nu at komme i gang med legen.
- Er du mut og trodsig? - Nej, frue. Undskyld, jeg ikke leger.
Klager De, bliver min søster vred. Jeg vil gerne, men huset er fremmed.
Vi kalder på Estella. Estella!
Den bliver din en dag. Du skal nok bruge den fornuftigt.
Nå, nu vil jeg se jer spille kort.
- Jamen han er bare en lokal dreng. - Du kan jo knuse hans hjerte.
- Kender du nogen kortspil? - Kun "krig".
Jamen så... gå i krig, I to.
- Ruder bonde. - Han kaldte knægten "bonde".
Sikke grove hænder han har. Og hans støvler er tunge.
Han er bare en dum og klodset proletardreng.
Hvad synes du om hende? Du har intet sagt om hende.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Hvisk det til mig.
- Hvad synes du så? - Jeg synes, hun er meget storsnudet.
- Er der andet? - Jeg synes... hun er meget smuk.
- Og andet? - Jeg synes, hun er uforskammet.
- Jeg vil gerne hjem nu. - Vil du aldrig møde hende igen?
- Jo, det vil jeg gerne. - Det kommer du til så.
Det skal du nok komme til. Men hvornår skal jeg invitere dig igen?
- Det er onsdag. - Her er alle dage ens.
Du kan komme tilbage, når der er gået seks nætter.
Estella, følg ham ned og giv ham mad.
"Og Herren sagde til Aron:"
"Du tillige med dine sønner og dit fædrene hus..."
"...skal have ansvaret for Helligdommen..."
Hvad er det, der foregår? Så er det nok!
Sæt dig ned igen, Pip.
Nu læser vi sammen med dæmpede stemmer.
"Og Herren sagde til Aron:"
"Du og dine sønner..."
- Vil De undervise mig? - I hvad, Pip?
I alt. Jeg vil gerne vide alt.
Alt? Du milde.
Det kommer nok til at tage lidt tid. Hvorfor vil du det?
Ved du, hvad huset hedder? Det hedder Satis House.
- Er det græsk eller latin? - Græsk, latin eller hebræisk.
Eller dem alle. Det betyder "Stor nok".
- Et sært navn. - Følg nu med.
Tanken var, at husets ejer ikke skulle mangle noget.
Han var nok lette at stille tilfreds.
- Er det den dreng? - Det angår ikke Dem.
Vil hun se os i dag? Vi har ventet hele formiddagen.
- Hele morgenen. - Vi vil bare hjælpe.
Miss Havishams fattige slægtninge. Hun kalder dem gribbe.
Bare ignorer dem.
- Er de også din familie? - Nej. Jeg har ingen familie.
- Er miss Havisham ikke... - Nå?
- Er jeg så køn? - Ja, du er meget køn.
- Er jeg uforskammet? - Nej. Ikke så meget som sidste gang.
- Du græder ikke? - Jeg vil ikke.
Hvem har vi så her?
Nå... så det er dig, der er drengen.
Jeg har masser af erfaring med drenge. Så opfør dig ordentligt!
Vent her i balsalen.
- Hvad tror du, det er? - En kage.
En bryllupskage. Min.
Tag min hånd og gå med mig.
Jeg har fødselsdag i dag. Men det taler vi ikke om.
Ser du... på denne dag, længe før du blev født -
- kom forfaldet til huset. Vi er forfaldet sammen.
Musene gnaver i det, og endnu skarpere tænder gnaver i mig.
Når det styrter sammen -
- og jeg ligger død i min brudekjole midt på festbordet...
- Så falder forbandelsen over ham. - Hvem?
Miss Havisham, De ser frisk ud. Tillykke med dagen.
Gribbene.
Estella... giv drengen mad.
Hvem er du? Hvem lukkede dig ind? Hvem lader dig luske rundt?
- Estella. - Estella? Den heks.
- Tag det i dig igen. - Nej.
Så må vi slås om det. De sædvanlige regler.
Kom nu! Slå igen!
Så har du vundet. Det var mig en ære. Farvel.
Du skal komme igen i overmorgen. Og derefter hver anden dag.
Du skal ikke forvente en belønning.
Du må gerne kysse mig, hvis du vil.
- Nå... Englands konger? - Henrik III...
Edvard I, Edvard II og Edvard III. Richard den...
- Henrik... - Hvordan kan du?
- Kan hvad? - Vide så meget.
Det er vel fordi, det klæber til mig. Som en hoste.
gamle Clem bank nu løs, bank nu løs...
gamle Clem jernet synger lystigt løs
- Er der noget galt? - Hvorfor kaldte du bonden "knægt"?
Jeg ville ønske, jeg ikke var så fattig!
- Må jeg fortælle dig en hemmelighed? - Det må du vel.
Jeg vil ikke være smed. Jeg vil være en gentleman.
Det vil jeg ikke råde dig til. Synes du ikke om smedjen og Joe?
- Bliver du ikke lykkeligst der? - Jeg har mine egne grunde.
Det har vel noget at gøre med en bestemt ung dame. Din prinsesse.
En, to, tre, fire... En, to, tre, fire...
En, to, tre...
Estella! Hvad laver du?
Jeg lærer Pip at danse. Som en gentleman.
Bring smeden herhen.
Joe.
De er altså drengens søsters mand?
- Jeg er jo gift med din søster... - Bare sig ja.
Ja.
Og De har til hensigt at gøre drengen til Deres lærling?
Vi har altid været gode venner, Pip.
Og jeg tænkte, at vi ville få det sjovt sammen.
- Har drengen ikke protesteret? - Han vil more sig...
Estella, giv mig den der taske.
Pip har gjort sig fortjent til sin løn.
Her er 25 guineas. Giv dem til din nye læremester.
Så.
Nu er du smed. Farvel.
- Skammer du dig over at være smed? - Nej.
Så er du smed. Farvel.
Men... Skal jeg komme tilbage?
Nej. Farvel, Pip. Du har været en sød dreng. Farvel.
Kom, Pip. Så går vi.
Måske ses vi alligevel igen. En dag.
Det tror jeg ikke.
Pip? Kom nu, min ven.
- Pip? - Må jeg?
Biddy, jeg ville ønske...
Fortsæt. Pip?
Jeg ville ønske, jeg kunne forelske mig i dig.
- Må jeg være ærlig? - Ja, selvfølgelig.
Jeg ville gerne elske dig og bo med dig i smedjen -
- og sidde her med dig som to helt andre personer.
Jeg ville ønske, det var nok for mig. Men...
Det er det ikke.
- Ville det være nok for dig? - Måske.
Men jeg er let at stille tilfreds.
Tænker du tit på hende?
Pip! Du har besøg af en herre.
- Er du Philip Pirrip? Kaldet Pip? - Ja, sir.
- Og det er din svoger Joe Gargery. - Det stemmer.
- Og Deres kone? - Død. Dårligt hjerte.
- Hun døde for fem år siden. - Det gør mig ondt.
Mit navn er Jaggers. Jeg er advokat. Jeg kommer i et usædvanligt ærende.
Jeg kommer med et tilbud om at befri Dem for Deres lærling.
Jeg kan oplyse, at han har en lys fremtid for sig.
Han har arvet en anselig formue. Og den, der har arven i besiddelse -
- ønsker, at han fraflytter sit hjem og oplæres som gentleman i London.
- Har I nogen indvendinger? - Det tror jeg ikke.
Men du skal beholde navnet Pip. Har I nogen indvendinger?
Nej, slet ikke.
Desuden skal navnet på din velgører holdes hemmeligt.
Du er forment adgang til at undersøge sagen nærmere.
- Forstår du? - Ja.
Mr. Gargery. Det her er til Dem.
Tyve guineas som kompensation for tabet af en lærling.
Generøst, ikke sandt?
Hvis De tror, penge kan erstatte tabet af den dreng, der kom her...
- Meget rørende. Vil De have pengene? - Kom an, hvis De tør.
De plager mig i mit eget hjem.
- Kom an! - Hold så op!
Joe!
Jo før du rejser, jo bedre. Skal vi sige en uge?
Hvad skal jeg lave i London? Hvad skal jeg bestille?
- Hvad bliver mit job? - Du skal være en gentleman.
Jeg er din formynder.
Farvel.
Jeg siger altid, at man skal bære de unævnelige bag noget fint.
Satin, mine damer. De skal ikke bæres bag groft bomuld, vel?
- Bestemt ikke. - Så ses de jo ikke.
- Mr. Pumblechook? - Sig mig, hvad syv gange seksten er.
- Du er for langsom. - Jeg har nyheder.
Jeg er kommet i besiddelse af penge.
Det her er meget velegnet til let sommertøj. Må jeg have lov?
Kan du mærke det? Se, hvordan det fanger lyset.
Det er populært blandt herrerne i London.
Og nummer fem... Det klæder dig også.
Det klæder dig virkelig. Det er til aftentøjet, og det er til dagstøjet.
- Hvad med nogle støvler? - Det har vi ikke.
Forbløffende!
Held og lykke!
Farvel, min dreng.
- Vi tænkte, De ville have... - Noget, der giver appetit.
Te eller chokolade?
Pip!
Kom nærmere! Kom hen til os.
Hvor er du smart.
Kan du huske min kusine Sarah Pocket? Hun arbejder for mig nu.
Miss Havisham, jeg ville sige farvel. Ser De...
Ja! Jeg har talt med mr. Jaggers. Jeg ved alt om det.
Du har fået dig en hemmelig velgører.
Ja.
- Er det ikke dejligt at høre? - Jo, det er... dejligt.
Ud med jer, alle sammen.
- Jeg håbede, at... - Hun uddanner sig i udlandet.
Hun er langt væk. Smukkere end nogensinde. Beundret af alle.
Er du bange for at have mistet hende? Vær tålmodig. Jeres veje krydses nok.
Det håber jeg.
- Jeg vil gerne takke Dem... - Det vil jeg ikke høre, Pip.
Du bliver jo ved med at hedde Pip.
Farvel, Pip.
- Pas lige på! - Indvolde?
Se dig for! Forsvind!
Undskyld mig...
JAGGERS ADVOKATKONTOR
Mr. Pip? Mr. Jaggers er her snart. Han samler beviser i retten.
- Hvem skal de ligne? - Ligne?
Det er ægte afstøbninger af henrettede i galgen i Newgate.
Morder og falskner. Han der var meget udspekuleret.
Men beviserne var for stærke. Så det er slut nu.
Han gav mig dem her, før han døde.
De er ikke meget værd, men de er transportable.
Det er mit princip. Skaf Dem nogle bærbare ejendele.
- Her er mr. Jaggers. - Jeg har ikke mere at sige.
- Goddag, mr. Pip. - Noget nyt, mr. Jaggers?
Har De betalt mr. Wemmick? Slip min frakke.
Havde du en god rejse?
- Har De ikke medlidenhed med mig? - Det beskæftiger vi os ikke med.
Kom indenfor, mr. Pip.
Væk!
Du har mødt mr. Wemmick.
Han tager sig af det med pengene.
Du godeste, er det dit nye tøj?
Skrædder, hattemager, skomager, strømpemager. Du får kredit hos dem.
Jeg har meldt dig ind i en herreklub.
"Lundens finker" er passende for en gentleman.
Dine lommepenge. Der er sikkert rigeligt.
Indtil videre skal du bo på Barnard's Inn.
Det er i nærheden, så jeg kan holde øje med dig og få dig på sporet igen.
For du skal nok komme på afveje.
Men det vil man ikke kunne klandre mig.
KOMMER STRAKS
Mr. Pip? Det må De meget undskylde.
Siden De er fra landet, vil De nok gerne have lidt frugt. Jordbær.
Jordbærmarmelade.
Har De set værelset? Det er ikke stort, men vi kan nok enes om det.
Op med hænderne. Kom nu.
Kom så. Op med dem.
- Forsvar dig. De sædvanlige regler. - Hvabehar?
Drengen, der luskede omkring.
Den blege, unge mand.
Jeg var der med moster Sarah. På prøve.
Miss Havisham ville vist se mig lege.
Jeg overbeviste hende ikke. Hun har dårlig smag.
Ellers var jeg blevet Estellas hvad-hedder-det-nu? Forlovede.
Men skæbnen ville det anderledes.
- Det gør mig ondt. - Pyt med det. Hun er en værre tyran.
Hård og hoven og overordentlig lunefuld.
Opdraget af miss Havisham til at hævne sig på mænd.
- Hvorfor vil hun have hævn? - Ved De virkelig ikke det?
Miss Havisham var meget rig og meget stolt. Et forkælet barn.
Hendes mor døde, da hun var lille, og faren giftede sig med kokken.
De fik en søn. Arthur. Han var... ikke helt ægtefødt.
Jeg må hellere nævne, at man ikke putter kniven i munden i London.
Og man holder hånden under gaflen, ikke over.
- Gør det noget? - Nej, jeg er taknemlig.
- Udtalen, mr. Pip. De er taknemmelig. - Ja, selvfølgelig.
Miss Havisham mødte en mand, som hun elskede højt og inderligt.
De blev forlovet.
Han fik hende til at købe halvbrorens andel i bryggeriet til overpris.
Og... Den store dag oprandt.
Kjolerne var købt, bryllupsgæsterne var inviteret...
Der var bagt en stor, flot bryllupskage.
Men gommen skrev et brev til hende, som hendes bror gav hende.
Mens hun klædte sig på klokken 8.40.
Det forklarer alle urene.
Gommen og Arthur samarbejdede om at ruinere hende og knuse hendes hjerte.
Og... man må sige, at det lykkedes.
- Hvad beskæftiger du dig så med? - Handel. Det er der penge i.
En dag vil jeg sælge silke og krydderier fra Egypten.
- Og stødtænder fra Ceylon. - Hvad sælger du så nu?
Jeg er bogholder og har en veninde, jeg ikke har råd til at fri til.
- Tjener man godt som bogholder? - Nej, slet ikke. Ikke en øre.
Jeg er ikke meget for navnet Pip.
Siden vi er så harmoniske, og du har været smed... Hvad med navnet Händel?
Händel komponerede "Den harmoniske smed".
- Har du noget imod det? - Nej, slet ikke.
Som formand for klubben og i den ærede bogfinkes...
...guldfinkes... og kernebiders navn...
Må den nuværende stemning for evigt herske i vort selskab.
Mine herrer!
Lundens finker!
Det er nogle fremragende mennesker.
Du der, knægt! Ja, dig! Hit med agerhønen!
Smid en agerhøne herover.
Kom nu!
- Var det Pip, du hed? - Pirrip.
Pirrip?
Pip Pirrip?
Det må jeg sige. Hvor er din familie fra?
- Min familie? - Fra Kent. Pirrip fra Kent.
Det lyder som en slags æble.
Kast!
Det tager kun et øjeblik. Han vil så gerne.
Händel, her er min forlovede Clara. Er jeg ikke heldig?
- Hold op, Herbert. - Mig en fornøjelse. Skal vi gå op?
Det er for dyrt, Herbert. Hvad skal vi her?
Nå... Hvad synes I?
- Jeg betaler selvfølgelig. - Du er bogholder.
Nå?
Tja...
Goddag.
Jeg vil gerne møde de der finker.
I morgen aften? Helt uformelt. Skal vi sige klokken 18.00?
- Giv ham pengene. - Ja, sir.
Hvad er han for en mand?
Han er... dybsindig.
Dyb som Australien. Men De skal ikke tage det personligt.
Hvis De ikke har andet for, så tag med til Walworth.
Vi har da en have og et par særheder at vise frem.
Se her. Jeg ved, hvad De tænker.
Det er som at bo på landet.
Jeg har selv lavet det.
Værsgo... Nu skal De møde min gamle far.
- Hvordan går det? - Fint, John. Det går fint.
Det er mr. Pip. Selv om du ikke kan høre noget.
Bare nik til ham. Nik og blink.
Bare nik. En gang til. Jeg henter ildrageren.
Vi skal ned ad trappen.
Og nu, John!
Vil De have æren, mr. Pip? Placer den der.
Jeg kunne høre det!
- Hvad synes mr. Jaggers om den? - Han har aldrig set den.
I borgen glemmer jeg alt om mr. Jaggers.
Jeg håber, De vil gøre det samme her.
- Ja. Jeg forstår. - Men jeg har et godt råd.
Når De spiser hos mr. Jaggers i morgen, så kig på hans husholderske.
I hende vil De se et tæmmet vilddyr.
Mine herrer og ærede vært. Jeg præsenterer Bentley Drummle.
Må den nuværende gode stemning for evigt herske i vort selskab.
Jeg sagde jo, at du kunne klare det.
Hvem er edderkoppen? Den plettede, surmulende fyr.
Det er Bentley Drummle. En af de rigeste mænd i landet.
- Han ejer næsten hele Derbyshire. - Drummle... Meget lovende.
Molly... Sørg for, at den unge mands glas hele tiden er fyldt.
Kom så, Drummle!
Jeg satser på Bentley.
- Det var udelukkende held. - Pip slog dig på retfærdig vis.
Er det her ikke en klub for gentlemen?
Jeg kæmpede mod en bondedreng.
- Hvad mener De? - Det var ikke for at fornærme Dem.
Faktisk hylder jeg Dem, Pirrip fra Kent.
De har en smeds stærke arme.
Mere vin, Molly!
Styrke? Nu skal jeg vise jer styrke.
Vis dem dine underarme, Molly. Begge to.
Vis dem frem!
Det der er styrke.
Meget få mænd har denne kvindes styrke.
Mine herrer, jeg synes, vi skal skåle.
- Skål fir Dem, mr. Drummle. - Skål!
- Jeg beklager tumulten. - Det gør ikke spor.
- Jeg kunne lide ham edderkoppen. - Ikke jeg.
Du har ret. Hold dig væk fra ham.
Men jeg har forhåbninger til ham.
Hvis jeg var en spåkone... Men det er jeg ikke.
Du ved, hvad jeg er, ikke?
Gå i seng, Pip. Godnat.
Sir? Kom nu. Vågn op!
De har besøg.
Jeg har jo sagt, jeg ikke vil vækkes.
Goddag, Pip.
Jeg har lavet en stegegaffel til dig. Men den behøver du vist ikke.
Fint, Joe. Tak.
- Te eller kaffe, sir? - Te, sir. Kaffe er lidt for stærkt.
- Nu hvor vi er alene, sir... - Behøver du at kalde mig sir?
Nu hvor vi er alene, kan jeg fortælle dig, hvorfor jeg kom.
Jeg har nemlig fået en besked fra en vis miss A.
- Miss A? - Miss 'Avisham.
Hun vil gerne tale med dig om noget.
Det er min gode ven Herbert Pocket.
Mr. Gargery, jeg har hørt meget om Dem.
- Der er ikke meget at sige. - Jo, der er. Nu skal vi more os.
Man skal lige vende sig til det, ikke?
Stedet ser ikke ud af meget, men det er det bedste sted i London.
Den pressede and er fremragende.
Lad ham tage det.
Joe?
- Hvad synes De om London? - Sikke et sted.
Men jeg ville ikke selv vælge at bo her.
Jeg skal hilse fra Biddy. Hun er lærerinde. Hun underviser mig.
Kniv: K-N-I-V. Gaffel: G-A-F-E-L.
- Mere vin, mr. Gargery? - Ja tak.
Joe! Du skal ikke være så ivrig for at tømme glasset.
Og det må aldrig røre din næse.
Vil d'herrer have mig undskyldt?
- Jeg må hellere se at komme hjem. - Skal du allerede af sted?
- Læg pengene væk. - Jeg insisterer.
- Vil du ikke overnatte? - Nej. Sir!
For Guds skyld! Læg så de penge væk!
- Jeg følger dig til vognen. - Det behøves ikke.
Vi har ikke talt sammen. Jeg kan vise dig rundt.
Vi to passer ikke sammen her.
Jeg kan ikke begå mig uden for smedjen og marsken.
Kom og besøg mig en dag, så møder du smeden Joe. Og så kan vi more os.
Men jeg hører ikke hjemme her. Må Gud velsigne dig, min kære dreng.
De kender vejen.
Pip! Hvordan har du det?
Du kysser min hånd, som var jeg en dronning.
De ville tale med mig.
Goddag, Pip.
Jeg skal sendes til London. Jeg og mine smykker skal vises frem.
- Vil du gerne vises frem? - Hvorfor spørger du om det?
Du og jeg har intet valg. Vi må bare adlyde.
Jeg betragtede dig den dag. Da du sloges for min ære.
Det lyder nok sært, at jeg gemte mig og så på, men det gjorde jeg.
- Og jeg nød det. - Du belønnede mig også.
Gjorde jeg?
Du kyssede mig.
Stakkels Pip...
Du ser dig selv som en eventyrridder.
Du kæmper dig frem gennem tornene, lukker solen ind og får prinsessen.
- Men jeg er hjerteløs. - Skønhed er aldrig hjerteløs.
Jeg har et hjerte, man kan hugge igennem og som kan holde op at slå.
Men det er ikke et blødt hjerte. Jeg ejer ikke empati og følelser.
Den slags er vrøvl. Sådan er jeg opdraget.
Jeg mener det. Hvis vi to skal føres sammen, må du tro mig.
Både for din og min skyld.
Det kan jeg desværre ikke. Jeg vil ikke.
Nu har jeg i hvert fald sagt det.
Kom. Miss Havisham venter dig det sædvanlige sted.
Er hun smuk? Er hun yndefuld? Er hun velbygget?
- Beundrer du hende? - Ja.
Så elsk hende! Også selv om hun svigter dig.
Selv om hun flår dit hjerte i stykker i årenes løb, så elsk hende!
Jeg opdrog hende til at blive elsket. Jeg gjorde hende til den, hun er.
Ved du, hvad kærlighed er? Blind hengivenhed. Ydmygelse.
Fornedrelse. Underkastelse. At opgive sin sjæl, som jeg gjorde.
Miss Havisham? Så er det vist nok for i dag.
Pip, du skal ledsage Estella til London i morgen.
Så gå tidligt i seng.
Miss Havisham. Skal vi køre en lille tur?
En enkel runde?
Mrs. Brandley får en pæn sum for at præsentere mig.
Smykkerne og jeg. Vi bliver fremvist for folk, som de gør for os.
- Må jeg komme på besøg? - Ja. Det forventer miss Havisham.
Hvis jeg får tid.
Regninger fra vinhandlere, juvelerer, bookmakere...
Tænk, at du kunne fejle så meget.
- Jeg skal beherske mig. - Det angår ikke mig.
Giv mr. Pip de penge, han har brug for.
Undskyld mig.
Goddag, sir. Kom med ind på mit kontor. Rart at se Dem igen.
Jeg vil gerne udbringe en skål for en dame, jeg kender.
En dame fra Richmond. En skønhed, hvis lige ikke findes.
Miss Estella Havisham.
- Hende kender jeg! - Gør du?
- Åh nej. - Men du kender hende ikke!
Jo. Jeg har faktisk danset med hende.
- Adskillige gange. - Løgner!
Jaså. Så vil du måske følge med denne vej?
Af vejen!
Af vejen! Også Dem, sir.
Lad damen være i fred.
En vals!
- Dansen er ikke slut. - Vær venlig at fjerne hånden.
Pip! Lytter du aldrig til, hvad folk siger?
Hvordan kan du give den mand din kærlighed?
kan lyset hindre sære væsener i at tiltrækkes?
- Men det kan du! - Måske. Hvis jeg ville.
Det må du da ville!
At opmuntre en mand så foragtet og uværdig som Drummle!
- Det eneste, han har, er penge! - Lad dig ikke påvirke af det.
Umuligt! Han får de smil, jeg aldrig ser.
Vil du gerne bedrages af mig?
- Bedrager du ham? - Ja! Ham og mange andre. Alle mænd.
- Alle andre end dig. - Og hvorfor skal jeg skånes.
Hvorfor tror du?
En smuk aften, ikke sandt?
De siger, det bliver uvejr senere.
Mr. Drummle vil gerne se dig, Estella.
Omgående.
Halløj?
Herbert? Er du allerede hjemme?
Hvem er det?
- Hvem er De? - Vent...
Hvordan kom De ind?
Du gode Gud...
Hvad?
Du gjorde det rigtige, min dreng.
Og det har jeg aldrig glemt.
De behøver ikke at være taknemmelig for noget, jeg gjorde som dreng.
- De må forstå... - Hvad skal jeg forstå?
At jeg ikke kan genoptage vort bekendtskab. Jeg har et nyt liv nu.
Det glæder mig, at De har det godt, men De må gå nu. Jeg beder Dem.
Vi kan vel tage et glas først? Før jeg går.
- Hvordan har De ernæret Dem? - Som fårebonde.
Avl. I den nye verden. Tusinder af kilometer herfra.
- Har De klaret Dem godt? - Ja, meget. Og det har du vist også.
Ja... Ja, det har jeg. Tak.
Jeg håber, De vil tage imod en lille gave.
Et tegn på min hengivenhed...
...før De går.
Her har du din gave.
Må jeg spørge, hvordan du er kommet til penge, siden vi mødtes i marsken?
- Jeg har fået nogle penge forærende. - Af hvem?
- Jeg må ikke nævne hendes navn. - Må jeg gætte på beløbet?
Er det første tal et femtal?
Og du har vel en formynder. En advokat. Hvis navn starter med J.
Måske gav denne J. mig din adresse, da jeg kom til Portsmouth.
Mr. Jaggers?
Ja, min kære dreng. Jeg har gjort dig til en gentleman.
Jeg svor dengang, at alt, hvad jeg tjente, skulle gå til dig.
Jeg led afsavn, så du kunne leve godt.
Jeg arbejdede hårdt, så du ikke skulle arbejde.
Jeg skabte dig. Jeg er din far.
- Nej, De er ikke min far! - Nej. Men så din anden far.
Du er min søn. Nej, du betyder mere for mig end en søn.
Se på dig selv, min dreng. Se dit fine hjem.
Det er fint nok til en lord. Uret og ringen...
Og stofferne og tøjet!
Og dine bøger...
Du har selvfølgelig læst dem alle. Du må læse dem for mig.
Og jeg vil være stolt over at tænke på, at jeg har skabt sådan en mand.
Jeg må sove. Længe og tungt. Jeg har ikke sovet i lang tid.
Du holder vagt, min dreng. Kom her.
Vi må være forsigtige. Jeg blev sendt derud på livstid.
Jeg bliver hængt, hvis de fanger mig.
- Satte De livet på spil for at komme? - Ja, det gjorde jeg.
- Jeg ved ikke engang, hvad De hedder. - Magwitch. Abel Magwitch.
- Er det sandt? - Jeg vil ikke høre om det...
- Har jeg fået sandheden? - Det kræver kommunikation.
Og det er umuligt, når manden er i Australien.
- Man har hele tiden ladet mig tro... - Nej. Du troede, hvad du ville tro.
Det er ikke mit ansvar.
Jeg kan forstå, at du har besøg af en onkel.
- Ikke sandt? - Jo.
Så foreslår jeg, at du køber ham nyt tøj.
Råd ham til at blive inden døre -
- og måske oven i købet blive klippet.
Og hvis du skriver til din ven i New South Wales -
- kan du vedlægge det her. Det er et kontoudtog.
Min opgave er hermed afsluttet. Farvel, mr. Pip.
I min tid i Satis House var jeg bare et ekstra hjerte til at øve sig på.
Estella skulle ikke være min. Og som min formynder vidste De det.
Tja... Du kan jo lige så godt høre det fra mig.
Edderkoppen har spillet ud.
Kan jeg hjælpe Dem?
- Åbn lågen, Drummle! - Det er jo smededrengen.
Mist nu ikke besindelsen.
Har du ikke mistet nok i forvejen?
Pip? Pip!
Så er det nok! De må gerne høre, hvad jeg vil sige til Estella.
Miss Havisham... Da De inviterede mig første gang, kom jeg som en tjener.
Jeg skulle opfylde Deres luner.
Og da jeg troede, De var min velgører...
Ja, det lod jeg dig tro.
Var det venligt?
Venligt? Skulle jeg være venlig?
Nej, det morede mig at plage mine slægtninge.
Du blev jo betalt. Er du så ikke tilfreds?
Estella...
Du ved, at jeg elsker dig. Det har jeg gjort fra den første dag.
Jeg håbede, at miss Havisham ville føre os sammen.
Men det var ikke tilfældet.
Miss Havisham nyder sikkert, at jeg er så ulykkelig, som hun ønskede.
Det der er følelser. Jeg er ude af stand til at forstå følelser.
Når du siger, du elsker mig, er det bare ord, som ikke bevæger mig.
- Advarede jeg dig ikke? - Jo.
- Det er unaturligt! - Ikke for mig!
Og alligevel elsker jeg dig.
Jeg ved, du aldrig bliver min. Og alligevel elsker jeg dig.
Og jeg tigger dig om ikke at blive gift med Bentley Drummle.
- Vælg enhver anden end den tølper. - Det er for sent.
Jeg vil gifte mig med ham. Forberedelserne er allerede i gang.
- Miss Havisham... - Det er mit valg.
Miss Havisham bad mig genoverveje.
Men jeg er træt af mit liv.
Vi skal nok få det tåleligt.
Giv mig din hånd.
Vær lykkelig, Pip. Det går over. Om en uge er jeg ude af dine tanker.
Ude af mine tanker? Du er i hver eneste af dem.
Du er en del af min eksistens. Du er en del af mig.
Du er i alle mine tanker. I hvert et ord, jeg har læst, siden jeg kom her.
Du er i floden, i skibenes sejl, i havet, i skyerne, i Londons gader.
Så længe jeg lever, vil du leve inde i mig.
Lidt af din gode side, og lidt af din onde side.
Og jeg vil altid tænke på den gode.
Farvel. Gud velsigne dig.
Så stolt... Så hård.
Jeg er det, du har gjort mig til.
Du er min mor, men jeg har aldrig set dit ansigt i dagslys.
Du har altid sagt, at dagslys ikke findes.
At det havde skadet dig, og at det også ville skade mig.
Jeg er det, du har gjort mig til.
Sådan har du skabt mig.
Estella? Kom med mig nu.
Jeg vil hjælpe mr. Pocket med de penge, jeg har tilbage.
Jeg vil gerne skaffe ham et job.
Trækker man gælden fra, er det hele 500 pund. Til en ven?
Ja, hver en penny. Hvad synes De?
Jeg ville råde Dem til at tage pengene og vælge en bro.
Der er seks broer, De kan smide pengene ud fra.
Det er en hurtigere og blidere måde at miste dem på.
Det ville jeg sige på kontoret.
Men hvad siger De herhjemme? Hvad siger De i Walworth?
I Walworth ville jeg sige til Dem...
...at jeg vil se, hvad jeg kan gøre.
Slip mig!
- Slip! - Magwitch!
Slip ham! Magwitch!
Han vil købe et hus til os nær Hyde Park. Og vogn og heste.
- Tager du ikke imod det? - Hvordan kan jeg det?
Jeg har før set ham prøve at slå en mand ihjel.
- Han satte livet på spil for dig. - Han betragter mig som en søn.
Jeg afskyr tanken, Herbert. Men han må ikke tages til fange.
Mine herrer...
Jeg vil fortælle jer den korte version om mit liv.
Fængslet, løsladt. Fængslet, løsladt.
Sådan var mit liv, indtil jeg mødte Pip.
Jeg fik alle andre domme end hængning.
Jeg har tigget, stjålet og snydt med arme og ben.
Men for 20 år siden stod jeg uden penge og uden udsigt til at få nogen.
Jeg mødte en mand på væddeløbsbanen.
Hans navn var Compeyson.
- Compeyson? - Ja.
Undskyld. Fortsæt.
Compeyson var en gentleman. Beleven og stilfuld.
Han havde gået på kostskole og var yngre end mig, men meget dygtig.
Han og hans kone planlagde at bedrage en dame med hendes halvbrors hjælp.
Planen var dårlig, men jeg tog del i den.
Jeg spillede min rolle og er ikke stolt over det.
Udmærket, Abel.
Jeg var gift på det tidspunkt.
- Var De gift? - Det er ligegyldigt.
Det var en dyster tid. Jeg stod altid i gæld til ham.
Han styrede mig og udsatte mig for farer. Det stod på i årevis.
Indtil jeg var blevet hans slave.
Det endte med, at vi blev fængslet for møntfalskneri.
Compeyson mente, vi skulle have hvert sit forsvar.
Jeg solgte alt for at få Jaggers, selv om det ikke nyttede noget.
Compeysons forsvarer sagde, han var yngre og veluddannet. Og...
- En gentleman fra Shropshire. - En gentleman.
Deres dårlige indflydelse...
Compeyson blev benådet for sin gode karakter og det dårlige selskab -
- ved at fortælle dem en masse løgne om mig.
Og jeg var naturligvis... skyldig.
Skyldig.
- Hvor mange år fik De? - 14 år.
Han fik to år.
Han dukkede op på fangeskibet. Jeg svor på, at jeg ville smadre ham.
Og det gjorde jeg. Jeg svømmede i land i den tro, at han var druknet.
Jeg gemte mig på kirkegården og misundte dem, der lå der.
Og så kom min dreng og fandt mig.
Min dreng.
Er Compeyson død?
Ellers håber han nok, at jeg er det.
Og finder jeg ham, vil han ønske, han var det.
- Hvad hed damen, han bedrog? - Havisham. Miss Havisham.
Fortæl mig om Compeyson.
En smart fyr. Farlig.
- Lever han? - Ja, det tror jeg.
Råd din onkel til at pakke. Han risikerer at blive hængt.
Mr. Compeyson vil ham det ikke godt.
Min Abel er tilbage! Han må ikke finde ud af, hvad vi gjorde.
- Det var ondt! - Han finder ikke ud af det.
- Lovede jeg ikke... - At hun klarede sig.
Du lovede, at hun ville få et nyt liv!
Fortæl mig det, Jaggers. Hvem er "hun"?
Magwitch og Molly havde en datter. En yndig pige.
Men Molly var lige så vild som sin mand og ville hævne uretfærdigheden.
Compeyson sad i fængsel, men det gjorde hans kone ikke.
Molly fandt hende. Frygteligt.
Koldblodigt og nådeløst. Hvis Molly altså gjorde det.
Men det er ikke altid den skyldige, der bliver dømt.
Lad os sige, at en mordanklaget dame opsøgte sin juridiske rådgiver.
Og lad os sige, at han lover at finde et barn -
- til en rig, excentrisk dame, som hun kan adoptere og opfostre.
Lad os sige, at rådgiveren sagde til barnets mor:
Giv mig barnet. Jeg gør alt for at få dig frikendt.
Frikendes du, er dit barn reddet. Dømmes du, er dit barn stadig reddet.
Barnet var Deres betaling.
Og hvad med Magwitch?
- Faderen fik at vide... - Sig hans navn!
Magwitch fik at vide, at barnet var død af tuberkulose.
Lad os sige, at hun nu skal giftes med en af landets rigeste mænd.
Og en af de ækleste.
Estella er ikke Edderkoppens belønning.
Estella er hans straf.
- De arrangerede det. - På min klients befaling.
Og kun derfor.
- Hvad ville miss Havisham med barnet? - Det må du selv spørge hende om.
Hvad ville De med barnet?
Jeg ville have en lille pige, som jeg kunne elske -
- og redde fra en skæbne som min.
Han kom med hende en aften. Jeg kaldte hende Estella.
Hun var så sød og så yndig.
Og da hun kom, ville jeg bare give hende et bedre liv end mit.
Men jo smukkere hun blev, jo værre fik jeg det.
Og med min ros, mine smykker og min opdragelse...
...stjal jeg hendes hjerte.
Og jeg erstattede det med is.
Jeg... stjal hendes hjerte.
Og jeg erstattede det med is.
Pip... Er du meget ulykkelig?
Afskyr du mig? Det må du gøre. Men hvis du kan tilgive mig...
Tilgiv mig, tilgiv mig.
Tilgiv mig, tilgiv mig, tilgiv...
Jeg erkender, at der har været for mange hemmeligheder.
Men hvem har glæde af sandheden?
Hvis Estella hører, at hendes far er en forbryder -
- og at hendes mor er en morder...
...ville hun så takke dig for det?
Sir, der kom en besked. Herren sagde, det var vigtigt.
GÅ IKKE HJEM. W.
- Ødelagde De beskeden? - Ja.
Efterlad ingen beviser. De er i hælene på Dem.
- Politiet! - De er herovre!
Der er en høj pris på hans hoved. Hele London jager Deres onkel.
Mr. Herbert og jeg nåede lige at få ham ud.
Et dampskib sejler til Antwerpen i nat.
De og Deres onkel må om bord på det.
Bærbare ejendele. Prøv at få fat i nogle bærbare ejendele.
Han er i sikkerhed, men vil gerne se dig.
- Hvad er der med dine hænder? - Hvor er han?
Et dampskib sejer ved midnat. Vi går om bord uden for byen.
- Nu varer det ikke længe. - Tak, min dreng.
- Jeg elsker dig. - Herbert...
Han skal nok komme uskadt hjem igen.
Hun kan ikke lide din indflydelse på mig.
Med rette. Er du sikker på, at...
Jeg har aldrig før været så spændt.
"Klokken 01.00."
"Regnen trommede på ruderne, og mit lys var næsten brændt ned."
"I det svage skær fra lyset så jeg skabningens gule øjne åbne sig."
"Den åndede..."
- Er der noget galt, Abel? - Slet ikke.
Jeg sidder og ryger sammen med min dreng.
Jeg havde et barn engang. Det har jeg ikke fortalt dig.
En sød, lille pige. Hun døde, mens jeg sad i fængsel.
Men der gik ikke en dag, uden at jeg tænkte på hendes ansigt.
Og på, hvor smuk og sød hun var. Og da jeg så dig i marsken -
- kom jeg til at tænke på hende. Måske var det derfor, jeg kunne lide dig.
Jeg håber, jeg har været en god ven i vores korte tid sammen.
Vi skal ikke skilles ad. Om en time er vi i sikkerhed.
Vi kan lige så lidt se, hvad der vil ske, som vi kan se flodens bund.
Flodens vand løber igennem mine fingre og forsvinder.
Forstår du?
Hør!
Kan I høre det?
Grib årerne. Vi ror ned ad floden.
Ro!
Ro, drenge!
- Stop båden! - Der er de!
- Læg alle kræfterne i. - Ro!
I har en fange om bord! Han hedder Abel Magwitch!
Grib ham og sig, han skal overgive sig!
Fortsæt!
- Compeyson. - Ro!
Stop båden!
Vi er der næsten.
De vinder ind på os.
Nej, nej! Væk!
Abel! Händel!
- Abel! - Tag min hånd!
Pas på, Pip!
Pip!
- Magwitch! - Vi må derhen!
Magwitch!
Kom, ræk mig din hånd.
- Abel! - Nej, Händel!
Abel!
Alt er tabt. Vi har mistet alt. Du lod det glide dig af hænde.
- Kommer han for retten? - Ja, og dømt til hængning.
Vi må håbe, han dør, før det kommer så vidt.
Pengene og jorden tilfalder staten.
Du har ingenting tilbage. Ikke en penny.
Det skal han ikke vide. Lad ham tro, at jeg er en gentleman.
I salen befinder sig en sølle mand -
- som efter flere års hæderligt liv i eksil -
- besluttede at vende hjem til det land, hvorfra han var forvist.
Uanset hans begrundelse er der kun én logisk straf.
En straf, som han skal dele med alle de anklagede i dag.
Med den magt, der er blevet mig givet, dømmer jeg jer alle til døden.
Må Herren se i nåde til jeres sjæle.
- Har du meget ondt i dag? - Jeg klager ikke, min kære dreng.
- Hvis bare du var blevet væk... - Så havde jeg ikke set dit ansigt.
Havde jeg bare gjort mig fortjent til din kærlighed.
Stille.
En gentleman, Pip. Min egen gentleman.
Magwitch, jeg må fortælle dig noget. Den datter, du elskede og mistede...
Hun overlevede. Hun fik magtfulde venner.
Hun er i live og er en fin dame. Hun er meget smuk.
Jeg... Jeg elsker hende.
- Hvem er I? - Angående gælden.
125 pund, femten shilling og seks pence.
- Jeg har ingen penge. - Det tænkte vi nok.
Derfor er vi her for at anholde Dem.
- Vær venlig at følge med. - Ja, naturligvis.
Goddag.
- Er det Joe? - Ja, det er mig.
- Tilgiv mig, Joe. - Pip, gamle ven...
Vi to har altid været venner. Sov du nu bare.
Og når du er frisk igen... Så skal vi more os.
Betalt...
Betalt.
"Jeg rejste, før du blev rask. Kom og besøg mig på søndag. J."
Jeg skyndte mig at komme. Hør her...
Det er min bryllupsdag.
Biddy, jeg kan altså ikke...
Pip?
Pip!
Se, Biddy.
Denne vej. Fremad, soldater.
Skal jeg bære dig som en stor fugl?
Kom så, mrs. Gargery. En, to, tre...
Min stakkels ryg. Hvad har du spist?
Pip!
- Din opsparing. - Det er kun penge.
Jeg vil betale hver eneste penny tilbage...
Pip... Det er nok for mig.
- Far, far! - Stille! Det her er en arbejdsplads.
- Jeg fik et brev af en dame. - En dame?
Hvor spændende.
Händel! Et brev.
Drummle døde for to år siden.
Han sparkede hesten. Den sparkede igen.
- Det gør mig ondt. - Pip...
- Jeg beklager, at du skal sørge. - Det gør jeg ikke.
Vi gjorde hinanden ulykkelige, som det var meningen.
Min sjæl har været nedbrudt, men den er ved at hele igen.
Jeg har rejst en hel del.
Jeg hørte, at du var her og ville gerne møde min gamle ven.
Min eneste ven.
Sidst vi så hinanden, sagde du, at du altid ville tænke på mig.
- Og det gør jeg. - På min gode side?
Altid.
- Du er en del af mig, Estella. - Du sagde, at jeg er i skibene.
Og i floden.
Jeg elsker dig, Estella.
Det glæder mig.
Britt Finnemann www.broadcasttext.com