Væk amerikanerne.
OPERAHUSET
Vi lever i en skumringsverden.
- Vi lever i en skumringsverden. - Og der er ingen venner i tusmørket.
Angrebet er en dækmanøvre for at stoppe dig.
- Jeg har fået kontakt. - Går du med, eller vil du dø?
Du har to minutter. Bestem dig.
- Hvor er pakken? - I garderoben.
Bliv der.
Tag hans!
Hvad laver du?
Hvem er du?
- Ingen venner i tusmørket? - Du går an. Få ham hen til mødestedet.
Byt tøj. Ukrainerne forventer, der er en passager.
- Den type indkapsling er ny. - Alderen er ukendt, men det er ægte.
- Havde du en udvej? - En tunnel ud til kloakken.
Tag det her. Tag ham. Tag hans udvej. Kan du uskadeliggøre den?
- Den er fjernstyret. Er der flere? - De dækker sig ind.
Skal publikum dø?
- Det er ikke vores mission. - Det er min nu.
Forsvind.
Du behøver ikke dræbe folk her.
- Det var ikke en af os. - Jeg tager imod hjælpen.
Af sted!
Det er ikke ham!
Man kan træne folk til at holde ud i cirka 18 timer,
så dine kolleger er uden for fare kl. syv.
Han holdt ikke 18 minutter. Han havde ikke noget at skjule.
Du smugler en ubetydelig person.
Det er risikabelt.
Eller satte du din lid til den her? Døden.
Det er CIA-udstyr.
Skån dig selv, når de er uden for fare.
Klokken er næsten syv.
Det går for hurtigt.
Vi må stille det en time tilbage.
Ud med den!
Velkommen til det hinsides.
Du har ligget i kunstig koma, mens vi fik dig ud af Ukraine og genskabte din mund.
Selvmordspillerne er falske. Hvorfor det?
- Det er en test. - En test?
De rev mine tænder ud.
Kom mit hold i sikkerhed?
Nej. Russiske lejesoldater, tror vi.
Nogen har sladret.
Men ikke dig. Du valgte at dø for dine kollegers skyld.
Vi tror alle sammen, at vi vil løbe ind i en brændende bygning.
Men indtil vi kan mærke flammernes hede, så ved vi det ikke.
Det gør du.
- Jeg siger op. - Du arbejder ikke for os. Du er død.
Din pligt overstiger nationale hensyn. Det her handler om overlevelse.
Hvis?
Alles.
Vi er midt i en kold krig. En iskold krig.
Kender man krigens sande natur, har man tabt den.
Al viden er opdelt.
Det eneste, jeg har til dig, er et tegn
kombineret med et ord. "Tenet".
Vær forsigtig med det.
Det åbner de rette døre, men også nogle af de forkerte.
Har de ikke fortalt dig andet?
Den test, du bestod?
Ikke alle består den.
Man kan komme ind stort set overalt med en gul vest og et clipboard.
- Stort set. - En obskur maksime.
Ingen smalltalk. Intet, der kan afsløre, hvem vi er, og hvad vi laver.
Skal jeg ikke finde ud af, hvad vi laver?
Ikke "hvad", men "hvordan".
"Hvad", det er din afdeling. Det rager ikke mig.
For at kunne gøre det, jeg gør, må jeg vide noget om truslen.
Som jeg forstår det, prøver vi at forhindre tredje verdenskrig.
Atomkrig?
Nej.
Noget, der er værre.
Sigt, og tryk på aftrækkeren.
- Magasinet er tomt. - Sigt.
Tjek magasinet.
Hvordan det?
En af disse kugler er som os. Den bevæger sig fremad gennem tiden.
Den anden bevæger sig baglæns.
Kan du se, hvilken der er hvilken?
Hvad så nu? Den er inverteret. Dens entropi bevæger sig baglæns.
I vores øjne bevæger den sig baglæns.
Vi tror, det er omvendt stråling udløst af fission.
- Har I ikke lavet den? - Vi ved endnu ikke hvordan.
- Hvor kommer den så fra? - Nogen laver dem i fremtiden.
Og så flyder de tilbage mod os. Prøv selv.
Du er nødt til at have tabt den.
- Hvordan kan den bevæge sig? - Fra dit synspunkt greb du den.
- Men fra kuglens synspunkt tabte du den. - Årsag går forud for virkning.
Nej. Det er bare den måde, vi opfatter tid på.
Men hvad så med fri vilje?
Kuglen rørte sig, fordi du førte hånden derhen.
Uanset hvilken vej båndet ruller, så fik du det til at ske.
Prøv ikke på at forstå det.
Fornem det.
Instinkt.
Jeg er med.
Hvorfor føles det så underligt?
Du affyrer ikke kuglen...
...du griber den.
- Jeg har set den her type ammunition før. - I felten?
- Jeg var nær blevet ramt. - Så var du ekstremt heldig.
Hvis en inverteret kugle passerer gennem en, er det katastrofalt. Ikke kønt.
- De ser nutidige ud. - De kan være fra nu og inverteret senere.
- Hvor har I dem fra? - De var i muren.
Jeg fik den tildelt, ligesom alt, jeg studerer her.
- Har du en analyse af metallerne? - Ja. Hvorfor?
Legeringsblandingen kan måske sige mig, hvor de er blevet lavet. Hør her...
Det ligner ikke verdens undergang.
Kuglen er en simpel maskine.
En kugle af bly, et hylster af messing, krudt.
Kan de invertere det, så kan de invertere hvad som helst.
Selv en atombombe kan kun påvirke vores fremtid.
Et inverteret våben kan muligvis også påvirke vores fortid.
Nu vi ved, hvad vi skal lede efter, finder vi mere og mere inverteret materiale.
Rester af komplekse objekter.
Hvad tror du, det, vi ser på her, er?
Forvitrede rester af en kommende krig.
- Jep? - Vi lever i en skumringsverden.
Ingen venner i tusmørket. Du var gået bort.
- Selv døde har brug for allierede. - Mere specifikt?
Jeg skal have fat i Sanjay Singh i Mumbai.
Singh? Han forlader aldrig sit hjem, og hans hus er... hans hus.
- Ja. Jeg kigger på det nu. - Jeg tjekker, hvem der er klar.
Bombay Yacht Club om to timer.
Du har vist brug for at blive introduceret til en prominent Mumbai-borger.
- Jeg hedder Neil. - Jeg har brug for at møde Sanjay Singh.
- Det kan ikke lade sig gøre. - Ti minutter Maks.
Det er ikke tiden, der er problemet.
Problemet er at komme levende derfra.
Kunne du tage et barn som gidsel? En kvinde?
Hvis jeg var tvunget til det. Jeg vil ikke lave støj.
- Ja? - Vodka tonic. Og en cola light.
Hvad?
- Du drikker aldrig i tjenesten. - Du er velinformeret.
- Det er nyttigt i vores branche. - Jeg foretrækker apollinaris.
Nej, det gør du ikke.
- Er du god til faldskærmsudspring? - Jeg brækkede anklen under træningen.
Singhs hus er ikke højt nok til et udspring.
- Det er bungeejumpbart. - Man kan ikke sige "bungeejumpbart".
Måske ikke, men det kan være vores eneste udvej.
Og vej ind.
Jeg ved godt, at du er træt. Det er jeg også.
Væk. Jeg blev nær dræbt af en usædvanlig type ammunition i Ukraine.
Jeg vil vide, hvem der leverede den.
Mit navn er Sanjay. Hvem er du?
- Skal vi ikke sludre? - Der er ingen, der vil hjælpe dig.
Spis, før den bliver kold.
Hvorfor skulle jeg vide, hvem det er?
Kombinationen af metaller stammer fra Indien, og du styrer alt her.
- Fin antagelse. - Deduktion.
Okay, en deduktion. Hør her, min ven.
Våben giver ikke en produktiv forhandling.
Jeg er ikke ham, der forhandler.
Eller ham, der laver aftaler. Men jeg er ham, folk taler med.
Det kan jeg ikke. Jeg kan ikke fortælle dig det.
Du er våbenhandler, min ven. Det er let at trykke på aftrækkeren.
At afsløre noget om en klient ville stride mod hans maksimer.
Hvis maksimer er vigtige for dig, så kan du godt fortælle mig det. Det hele.
Ikke så længe du truer min mand med en pistol.
Sanjay, skænk en drink til vores gæst.
Skål. Priya.
Det her er dit foretagende?
En mand som frontfigur er nyttigt.
- Våbenhandleren hedder Andrei Sator. - Den russiske oligark.
- Kender du ham? - Ikke personligt. Han er gasmilliardær.
Flyttede til London. Han skal være raget uklar med Moskva.
Udmærket. Men den gas, milliarderne er tjent på, er i virkeligheden plutonium.
Men hvorfor solgte du ham inverteret ammunition?
Da jeg solgte ham dem, var de normale.
Hvordan fik han dem så inverteret?
Vi mener, at han er en slags mægler mellem vores tid og fremtiden.
- Kan han kommunikere med fremtiden? - Det kan vi alle.
E-mail, kreditkort, sms'er.
Alt, der bevares for eftertiden, taler ind i fremtiden.
- Men kan fremtiden svare os? - Og det skal jeg finde ud af?
For at komme nær Sator skal man være en frisk, ny protagonist.
Og du er så frisk som en sommereng.
Kom tæt på ham. Find ud af, hvad han modtager og hvordan.
- Kan jeg involvere MI6? - Jeg har en kontakt, Sator ikke kan nå.
Du må have haft en plan for at komme væk.
Ikke en, jeg er vild med.
- Kan jeg hjælpe med noget? - Jeg har en frokostaftale med hr. Crosby.
- De mener antageligvis Sir Michael Crosby. - Antag De endelig det.
Følg med denne vej.
Jeg er begyndt at spise. Håber, det er okay.
Jeg skal nok indhente dig.
- Det samme, tak. - Jeg sender tjeneren herhen.
Nej. Bare giv bestillingen videre.
Du er interesseret i en russer.
En engelsk-russer. Jeg skal være forsigtig.
Ja. Han har kontakter i MI6. Jeg har sagt, at han fylder dem med lort.
- Men de er ligeglade. - Fortæl mig om ham.
Jeg formoder, du kender til de hemmelige byer fra sovjettiden.
Hemmelige byer bygget op omkring følsomme industrier.
- De fleste er nu åbne og almindelige byer. - Ikke den, Sator voksede op i.
Stalsk 12. I halvfjerdserne boede der omkring 200.000.
- Man mente, den var forladt. - Forladt?
En ulykke af en art. Derefter blev den brugt til underjordiske test.
For to uger siden, samme dag som angrebet i operaen,
opdagede vi en sprængning i det nordlige Sibirien lige der, hvor Stalsk 12 lå.
Sator dukkede frem fra dette hul i kortet...
...med ambitioner og penge til at købe sig vej ind i det britiske establishment.
- Gennem sin kone? - Katherine Barton. Sir Bartons niece.
Hun arbejder på Shipley's.
- Lykkeligt gift? - Praktisk talt skilt.
- Hvordan kommer jeg tæt på Sator? - Gennem hende.
Du har for stor tillid til mine evner som forfører.
Næppe.
Vi har en trumf i ærmet.
Du har en Goya i en Harrods-pose.
Det er en forfalskning lavet af en spanier ved navn Arepo.
En af to, vi konfiskerede fra en svindler i Bern.
Hvad med den anden?
Den kom på Shipley's. Katherine Barton bekræftede ægtheden. Den røg til salg.
- Og hvem tror du købte den? - Hendes mand?
- Ved hun, at den er en forfalskning? - Det er svært at sige.
Rygtet vil vide, at hun og Arepo var nært knyttede.
Ikke for noget...
...men når man foregiver at være milliardær...
...er Brooks Brothers ikke godt nok.
- Jeg antager, at jeg skal følge et budget. - Red verden, så opgør vi kassen senere.
- Må jeg anbefale en skrædder? - Jeg klarer mig.
- I briter har ikke monopol på snobbethed. - Nej, ikke monopol. Aktiemajoriteten.
- Må jeg bede om at få det i en æske? - Bestemt ikke.
Farvel, Sir Michael.
Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg har ikke fået besked om nogen aftaler, hr...
Goya.
- Hr. Goya? - Nej. Jeg hører, at du er Goya-ekspert.
Hvor usædvanligt.
Hvor meget er det værd?
Lad os nu ikke forhaste os.
Der er masser, der skal laves inden vurderingen.
Proveniens, mikroskopundersøgelse, røntgenfotografering.
Men hvad fortæller dit hjerte dig?
- Hvem har du tegningen fra? - Tomas Arepo.
Jeg købte min Goya billigt af en opbragt schweizisk bankmand.
Jeg sporede den tilbage til Arepo og indså, at jeg havde scoret kassen,
da han fortalte mig, hvem der betalte godt for et andet af hans billeder.
- Din mand. - Hvordan har du scoret kassen?
- Din tegning er en forfalskning. - En god forfalskning.
Det ved du bedre end nogen anden. Jeg scorer kassen på min viden.
Din viden om, at jeg svindlede min mand?
Vi er i beslægtede brancher, men han er svær at få i tale.
- Hvis vi skulle lave en aftale... - Aftale?
Du mener afpresning. Du skal ikke være bange for ordet.
Det er min mand ikke. Beklager, men han kom dig i forkøbet.
Han ved det, men har intet gjort?
- Hvorfor skulle han det? - Han gav ni millioner.
- Knap prisen for min tvungne ferie. - Var I på Mars?
Vietnam på vores yacht. Hans yacht.
Du har det rette jakkesæt. Og skoene og uret.
Men du er på dybt vand.
Folk, der har formuer som den, din mand har,
kan generelt ikke lide at blive snydt.
Tegningen giver ham magt over mig.
Han truede mig med politiet. Fængsel. Det hele.
Han styrer mig.
Kontakten med min søn. Alting.
Det ville aldrig have været let at forlade ham, men nu er det umuligt.
Man kan ikke kæmpe imod.
Man kan kun trygle ham.
Jeg prøvede at elske ham igen.
Jeg tænkte, han så måske ville give mig min søn igen.
Vi sad på den forpulede båd og kiggede på solnedgange
og imiterede lykkeligere stunder.
Han virkede glad, så jeg spurgte ham, og han gav mig et tilbud.
Han ville lade mig slippe, men så måtte jeg aldrig mere se min søn.
Jeg fortalte, hvordan jeg havde det, og tog Max med i land.
Han ringede helt brødebetynget.
Men så så jeg en anden kvinde springe ud fra båden, og så forsvandt han.
- Jeg var så misundelig. - Du virker ikke som en jaloux type.
Jeg misundede hende hendes frihed.
Jeg drømmer om bare at springe ud fra den båd.
Men I har en søn sammen.
Sådan er mit liv nu.
- Vidste du, at tegningen var falsk? - Nej.
Tomas og jeg blev nært knyttede. Måske for nært. Jeg fejlede.
I Andreis verden kan man ikke fejle. Kun forråde. Men jeg forrådte ham ikke.
- Måske gik jeg glip af min chance. - Og han lod Arepo gå fri.
Hvis du faktisk havde mødt Arepo, ville du vide, at han ikke længere går.
- Vi talte i telefon sammen. - Det kan han heller ikke mere.
- Hvor er tegningen? - Hvorfor spørger du?
Lad mig møde ham, og så fjerner jeg tegningen fra ligningen.
Intet billede, ingen retssag, ingen magt over dig.
- Måske er jeg din chance. - Jeg har ikke brug for at blive frelst.
For at forråde ham.
Din mands venner?
- Vidste du, at det her ville ske? - Bare rolig. De dræber dig ikke.
Andrei vil ikke interagere med politiet på det niveau.
- Du må have hadet mit udseende. - Det er der intet galt med.
Jeg må i gang med den grimme del, inden jeg begynder at kere mig om udfaldet.
Der er et nummer i din jakkelomme. Ring ikke hjemmefra.
Du tager ikke telefonen.
Måske overrasker jeg dig.
Jeg bestilte min chilisovs for en time siden.
Kan vi køre nu?
- Kan vi ikke nok? - Han vil have dig til at se det.
Og han får, hvad han vil have.
Åbenbart ikke altid.
Anna siger, at vi skal til Pompeji og se på lava.
Ja. Vi tager dertil sammen. Jeg kommer også.
Jeg sagde, at jeg ville overraske dig.
- Sød dreng. - Han er mit et og alt.
Hvor er tegningen?
- Oslo. I lufthavnen. - Lufthavnen?
Ved du, hvad Freeport er?
- Et lager for kunst, der er blevet købt... - Men endnu ikke beskattet.
Vi grundlagde et netværk.
Selskabet Rotas byggede dem, og jeg kom med kunderne.
Anlæggene er skattely.
Kunderne kan bese deres investeringer uden at importere dem, så de undgår skatten.
En slags transitlounge til kunst?
- Kunst, antikviteter, alt af værdi. - Alt?
- Alt, der er lovligt. - Det minder om schweiziske banker.
Ikke transparent.
De fleste Freeport-anlæg er bare lagerhaller,
men her sikrer vi, at man kan nyde...
Rotas har værdier i Freeporten i Oslo. Den er nok der.
Denne vej til værdirummet.
- Nok? - Nok?
Vi tager dertil fire-fem gange om året.
- For at bese kunst? - Og lave, hvad han end laver.
- Kunst betyder intet for Andrei. - Men det gør Freeport-anlæggene.
Værdirummenes opbygning er som Pentagons.
Hvert rum er en separat konstruktion.
Skades én konstruktion, består de andre.
Nogle kunder vælger biometrisk adgangskontrol. Man kan gå lige ind...
...fra landingsbanen.
Fra terminalen?
- Fra deres privatfly. - Selvfølgelig.
Vores logistikafdeling kan forsende mellem ethvert Freeport-anlæg uden toldkontrol.
- Hvad håber du på at finde der? - Vil du gerne vide det?
- Det er jeg ikke sikker på. - Tag blyforede handsker med.
Kors. Atomvåben.
Når de viser dig rundt, så læg mærke til brandforanstaltningerne.
- Dokumenterne er sårbare over for... - Brand?
Nej, vandskader fra sprinkleranlæg.
Vi bruger ikke sprinklere.
Anlægget fyldes med halogengas, som fortrænger al luften på få sekunder.
- Kan du vise mig det? - Så ville vi blive kvalt.
- Og personalet? - Gassen er kun i værdirummene.
De skal bare ud i gangene, og de bliver advaret ti sekunder før.
I det mindste får de ti sekunder.
Folk vælger os, fordi vi ikke prioriterer noget højere end deres ejendele.
Du godeste.
Dørene er brandsikrede. De er hydrauliske. Simple låse og elektroniske udløsere.
Overraskende let, når det er lukket af.
- Hvorfor skal det lukkes ned? - De ydre døre lukker automatisk.
Men de indre får gendannet fabriksindstillingerne.
Låsene kan brydes op. Det er barnemad.
Barnemad? Det er i en sikret lufthavn.
De skal styre indeklimaet, ikke forhindre angreb.
Hvordan angriber man med nok kraft til, at anlægget lukkes af?
- Den bagerste mur. - Har du en ide?
Du vil ikke kunne lide den.
Du vil smadre den med et fly?
Ikke fra luften. Nu ikke så dramatisk.
Jeg vil køre et fly fra landingsbanen gennem muren og starte en brand.
Hvor stort et fly?
Den del er lidt dramatisk.
Det er Mahir. Hans hold ordner flyet.
- Ingen passagerer. - Norsk Freight.
- De bruger hangaren vest for Freeporten. - Et transportfly? Hvad med mandskabet?
- Vi smider dem ned ad nødsliskerne. - I farten?
Hvad er problemet? De klarer sig.
Det virker ret dristigt.
"Dristigt" er okay. Jeg troede, du ville sige "sindssygt".
- Og hvis I bliver taget? - Det gør vi ikke.
Og hvis I gør?
Alle vil antage, at det er terror, men uden døde,
så en udvisning, og vi forsvinder i systemet. Det kommer knap i nyhederne.
- Det kommer an på eksplosionens størrelse. - Guldbarrerne kan vække opmærksomhed.
- Guldbarrer? - Norsk Freight transporterer guld.
Spræng bagenden. Smid guldet på landingsbanen.
Ingen vil se på bygningen. Det lover jeg.
Rummet i midten af femkanten er for stort. Der må være noget der.
Jeg kan ikke regne det ud. Det er ikke med på nogen tegning.
- 45 sekunder. - Rigeligt.
Skal du ikke løbe samtidig med?
Okay, det er din tur. Begynd at pakke.
Gå venligst gennem detektoren.
Den herre. Og Dem.
- Vil De have noget kaffe? Vand? - En espresso.
- Og Dem? - Nej tak.
Er alle på flyet vegetarer? Her er kun vegetarmad.
Det ligner kød, men... De ser begge vegetariske ud.
Jeg ved det ikke. Det er forvirrende. Okay.
Denne vej, de herrer.
Deres værdirum.
Fortsæt. Ikke radioen.
Kom så.
Yoga.
Kom så! Nu!
Af sted.
Okay.
Du sagde ti sekunder, ikke?
Der er nogen herinde med os.
- Har du brug for en hånd? - Faktisk, ja.
- Ikke røre dem! - Hvad helvede er der sket her?
Det er ikke sket endnu.
Ikke dræbe ham!
Vi skal vide, om vi er blevet afsløret.
Hvorfor er du her? Hvem er du?
Hvordan vidste du, at vi ville være her?
Vi skal væk.
Hvad skete der med den anden?
Jeg tog mig af ham.
Nu har jeg set for meget. Jeg er stadig i live, så du må jo stole på mig.
- Eller også er jeg faldet af på den. - Nej, du sidder der stadig.
- Der finder en kold krig sted. - Atomkrig?
En tidskrig.
- Tidsrejse? - Nej.
Teknologi, der kan vende en genstands entropi om.
Som Feynman og Wheelers ide om, at en positron bevæger sig baglæns i tid?
- Ja, lige præcis. - Jeg har en mastergrad i fysik.
- Prøv at følge med. - Det må betyde, at det her er...
- Mere end hemmeligt. - Hvorfor involverer du så mig?
Jeg troede, vi ville finde en tegning og nogle kugler.
- Jeg er endnu mere overrasket. - Jeg vil lede efter svar i Mumbai.
Du kan være mellemmand, men husk, at for dig...
...handler det her om plutonium.
- Og når vi er færdige, dræber de dig. - Skal du ikke gøre det alligevel?
- Jeg vil hellere selv bestemme det. - Det vil jeg også. Tror jeg nok.
Er det dit værk?
Hvad fandt du i værdirummene?
To antagonister. Den ene var inverteret.
Vi ordnede den normale, men den inverterede slap væk.
- Dukkede de op samtidig? - Ja.
Det var samme person.
- Sator har bygget en sluse derinde. - En sluse?
En inverteringsmaskine.
Du sagde, at teknologien ikke er opfundet endnu.
- Sandt. Han har fået den fra fremtiden. - Hvorfor?
Det har du den bedste chance for at finde ud af.
- Har du mødt ham? - Jeg var tæt på.
- Hvad hvis du har noget, han mangler? - Såsom?
Plutonium-241.
Sator prøvede at få fingre i noget fra et CIA-team i operaen i Kiev.
Han fik ram på teamet. Ikke plutoniummet.
- Hvem gjorde det? - Det ukrainske sikkerhedspoliti.
Det ryger til Tallinn om en uge.
At hjælpe en våbenhandler med at stjæle plutonium er uacceptabelt, Priya.
- Jeg dræber ham. - Nej. Sator skal forblive i live.
Indtil vi forstår hans rolle i det her.
Udnyt situationen uden at miste plutoniummet.
Det er for farligt.
En terrorbombe er intet imod, hvad der kan ske, hvis vi ikke stopper Sator.
- Hvad er det, han vil? - Vi bliver angrebet fra fremtiden.
Og Sator hjælper dem. Du skal finde ud af hvordan.
Jeg så nyheden om Oslo. Har du tegningen?
- Den skal du ikke tænke på mere. - Har du destrueret den?
- Jeg troede ikke, du ville have den igen. - Ved han det?
- Ikke endnu. Så vent lidt. - Vent lidt?
Hver dag min søn er hos det uhyre, hader han mig mere.
Det varer ikke lang tid. Præsentér ham for mig.
- Som hvad? - Tidligere ansat på ambassaden i Riyadh.
- Vi mødtes til en fest i juni. - Det var vist ikke i juni.
Det var 29. juni. Klokken 19 eller 19.30.
Der stod laks på menuen, men der blev serveret bars.
Sator gik tidligt. Da mødte vi hinanden. Jeg kom ind på Shipley's i London.
Du stødte på mig her og vil gerne vise mig yachten.
- Han vil tro, at vi har en affære. - Så vil han møde mig.
- Eller få dig dræbt. - Lad mig bekymre mig om det.
Så jeg bekymret ud?
Der er plads til 70 med mandskab. To helikoptere. Missilforsvar.
- Frygter I pirater? - Andrei spiller lande ud mod hinanden.
Den er hans tilflugtssted.
- Må jeg komme med? - Volkov tager ikke passagerer med nu.
Så tager vi min.
Max!
Hvem er amerikaneren?
- En ven. - Manden fra Shipley's.
Som du prøvede at få tæsket.
Jeg spørger igen. Hvem er han?
Vi mødtes i Riyadh på den amerikanske ambassade.
- Han slås godt af en diplomat at være. - Paranoia er din afdeling, Andrei.
Han virker rar. Jeg inviterede ham til middagen.
- Max? - Han ser på Pompeji og Herculaneum.
Sendte du ham af sted alene? Jeg lovede at tage med ham.
Jeg sagde, at du havde travlt.
Sammen med din ven.
Rolig, makker. Der, hvor jeg kommer fra, skal man give middag først.
- Hr. Sator. - Glem det.
Fortæl mig, om du har været i seng med min kone endnu.
Nej.
Ikke endnu.
Hvordan vil du gerne dø?
- Af alderdom. - Så er du i den forkerte branche.
Der er en have tæt herpå. Der fører vi dig hen og skærer halsen op på dig.
Ikke på tværs, men med et hul i midten.
Så tager vi dine nosser og maser dem ind i såret, så de blokerer luftrøret.
Kompliceret.
Det er tilfredsstillende at se en, man hader,
prøve at hive sine nosser ud af halsen, før han kvæles.
- Behandler du alle gæster sådan? - Vi er færdige her.
Kan du lide opera?
- Nå? - Ikke her.
- Sejler du? - Jeg har hygget mig på både.
- Kajen kl. 8. Vær klar til mere end hygge. - Kl. 8.
Max har misset for meget skole. Jeg tager ham med til England.
- De vil ikke acceptere mere fravær. - Jo, de vil.
Må jeg tale ud?
Du fører dig frem som en konge.
Du er en lurvet mand, som kører magtspil med en kone, der ikke elsker dig mere.
Du ser ud til at være...
...fuld af gejst i dag.
- Gør jeg? - Ja.
Frygtede du, at den var destrueret?
Jeg fornemmede, at jeg skulle fjerne den fra værdirummet.
Jeg har altid kunnet fornemme fremtiden.
Det var sådan, jeg skabte det liv, du ikke længere sætter pris på.
Sejlads eller dykning?
Opstigning!
Hvad ved du om opera?
I 2008 blev en russisk missilstation indtaget i en uge.
Da stationen blev tilbageerobret, manglede der trekvart kilo plutonium.
Det forsvundne plutonium...
...dukkede op i operahuset i Kiev den 14.
Vender!
Hvad foreslår du?
- Et partnerskab. - Det vil jeg ikke med dig.
Du kan passe på dig selv. Der er ingen papirer på dig.
En trænet våbenhandler, som dækker sine spor.
- Det er ikke chokerende. - Af en efterretningsagent at være.
Styrbord!
Brænd i helvede, Andrei!
- Sådan kan man ikke styre en båd! - Jo, hvis man skal!
- Hvorfor lod du ham ikke drukne? - Jeg har brug for ham.
- Til at sælge våben? - Jeg er ikke den, du tror, jeg er.
Det ved jeg godt. Han viste mig tegningen.
Undskyld. Jeg måtte ind på livet af ham. Du ved vist ikke, hvad din mand laver...
Vi ved begge to, at han er våbenhandler.
- Han er meget mere end det. - Hvad da?
Andrei Sator har alles liv i sin hule hånd. Ikke kun dit.
- Hr. Sator vil tale med dig. - Okay.
Nu.
Vil han se mig uden bukser på?
- Stol på mig. - Jeg falder ikke for den to gange.
Har du en bedre mulighed?
Du vil gøre alt for at opnå dit mål. Du tænker ikke på mig eller min søn.
Hvad tror du, han vil gøre mod mig nu?
Prøv på ikke at bruge den.
Mod nogen som helst.
Så er det nok.
Kan du se? En hvilepuls som en ung mand.
Drik med mig.
Jeg skylder dig jo mit liv nu.
- Det var ikke noget. - Mit liv er ikke ikke noget.
Og jeg kan ikke lide at stå i gæld til nogen.
Så betal mig ved ikke at hævne dig på din kone.
Tror du, hun løsnede min sele?
- Det var min egen fejl. - Så hjælp mig med at stjæle plutoniummet.
Det er forædlet plutonium, så det skal håndteres og opbevares rigtigt.
Alt det ved jeg godt.
Skal du belære mig om stråling?
Andrei Sator,
som gravede plutonium ud af ruinerne af min by som teenager.
Hvor?
Stalsk 12.
Mit hjem.
En del af et sprænghoved eksploderede ved jorden og spredte de andre ud.
De havde brug for nogen til at finde plutoniummet.
Det var min første kontrakt. Ingen andre bød ind på det. De troede, man ville dø.
Men...
...én mands sandsynlighed for at dø...
...er en anden mands chance for at skabe sig et liv.
Jeg indtog min position i det nye Rusland.
Den dag i dag er mit firma det eneste, der opererer i ruinerne.
Plutoniummet bliver transporteret gennem Nordeuropa
på vej mod det permanente depot i Trieste.
Jeg hører, at du har ressourcer i Tallinn.
Bliv her i nat. Jeg insisterer på det.
- Hvad vil du? - Vi skal tale om i dag.
- Nej, vi skal ikke. - Ikke?
Vi får se.
Tro ikke, at du kan behandle mig, som du behandler andre kvinder.
Og...
...hvordan forestiller du dig...
...jeg behandler disse andre kvinder? Tror du, jeg tvinger dem til samtaler?
Vil du være stille, så fint. Du kan bide i den her.
Selv en sjæl så tom og skrøbelig som din trænger til respons.
Er frygt og smerte nok, Andrei? Jeg kan ikke tilbyde dig andet.
- Så må jeg jo nøjes med det. - Hvorfor lod du mig ikke bare gå?
Fordi...
...hvis jeg ikke kan få dig...
...er der ingen, der kan få dig.
Rører du mig, skriger jeg, så han hører det.
- Tror du, jeg lader ham forstyrre? - Så måtte du slå ham ihjel.
Så er det slut med handlen.
Så lad mig være.
Ikke nu!
Otteoghalvfems. Ikke dårligt efter den anstrengelse.
Han stod ved vinduet.
Jeg var nysgerrig.
Min ejendom bør ikke angå dig.
Hvem er du? Hvordan fik du dine oplysninger om operaen?
Du ville aldrig handle med en, der ikke var god nok til at blive rekrutteret.
CIA står for 2/3 af markedet for fissilt materiale.
De plejer at købe, ikke sælge.
- Men vi lever jo i en skumringsverden. - Er det Whitman? Det lyder kønt.
Næste advarsel bliver en kugle i hjernen.
Ingen nosser i halsen?
Det bliver der ikke tid til...
...i Tallinn.
Tag dertil. Jeg vil have Volkov på dit team.
Nej.
Jeg skaffer materialet. Du betaler mig. Din kone står for overleveringen.
- Hun er aldrig involveret. - Derfor stoler jeg på hende.
Smid ham i land.
- Hvordan kontakter jeg dig? - Det gør du ikke.
Hvordan får jeg penge på forskud?
Tag bedre hånd om plutoniummet.
- Hvad fandt du på guldet? - Ingen mærker, ingen støbemærker. Intet.
- Hvordan det? - Afhentningssteder.
Han begraver en tidskapsel, sender koordinaterne
og graver den op igen for at hente de inverterede materialer.
Det synes at ske øjeblikkeligt. Hvor begraver han den?
Et sted, der ikke vil blive opdaget i århundreder.
Hvad viste jordprøverne?
Nordeuropa, Asien. Radioaktivitet.
Alt, der blev reddet fra Oslo, er blevet sendt hertil.
- Hvad laver jeg her? - Jeg stoler ikke på andres vurdering.
Konvojen gennem byen. Hvad tænker vi?
Mange mennesker. Uforudsigelig trafik.
Det er næsten umuligt at planlægge et baghold.
God pointe. Bliver konvojen overvåget fra luften?
Sporet via GPS. Ét forkert sving, og så rykker kavaleriet ind.
Vi skal bruge våben, der sender budskabet, uden man affyrer dem.
En hurtig bil, der ikke ser hurtig ud. Fire tunge køretøjer. Alle forskellige.
En bus, en rutebil, en lastbil. En af dem skal være en brandbil.
Og der må ikke være nogen spor af vores planlægning.
Intet elektronisk. Ingen papirer.
Sator skal ikke overfalde os, så snart vi har materialet.
Kun hans uvidenhed beskytter os.
Kan du se, Kat? Det er nogle af mine favoritter.
Lidt sveden, men til at redde, ikke?
- Det er jeg ikke ekspert i. - Nå nej.
Du ville aldrig have med den slags at gøre.
Men det er her, vores verdener støder sammen.
- Hvad er det her, Andrei? - Det ved du udmærket godt, Kat.
De beskidte forretninger...
...der betalte for dit tøj og din søns skolegang,
og som du troede, du kunne forhandle dig ud af.
Konvojen kører gennem byen om ti minutter.
- Af sted. - Jeg skal ingen steder med ham.
Se på mig!
Og forstå så...
...at man aldrig forhandler med en tiger.
Man beundrer en tiger, indtil den vender sig mod en,
og man mærker dens sande natur!
Lad være.
Bliv der.
Grøn, to minutter.
- Du slår mig ikke ihjel. - Jeg har allerede prøvet på det.
Du skubbede mig af en båd, men du skyder mig ikke med koldt blod.
Mit blod er ikke koldt, Andrei.
Nej, men du er ikke vred nok.
For vrede bliver til fortvivlelse med tiden.
Når jeg ser dig i øjnene...
...så ser jeg fortvivlelse.
Hævngerrige so! Du snylter på mig
og tror, at du er bedre end mig! Så er det nok!
Fortæl mig alt, efterhånden som det sker.
Luk fra den her side.
- Gul, 60 sekunder. - 60. Modtaget.
- Blå, 45 sekunder. - 45. Modtaget.
Okay, Rød. Vi nærmer os dig.
De tre køretøjer er på plads.
Hold øje med alting. Giv mig alle detaljer.
Er alle klar?
Fem.
Fire.
Tre. To.
En.
Nu, Gul!
- Vi har et problem! - Vi har brug for forstærkning! Shit!
- Radioen er nede. - Er de stadig i fart?
Tjek radioen.
Jeg har set indkapsling i alle våbenklasser. Det her er ikke en af dem.
Det er det der, han er ude efter.
- Jeg kan ikke forstå det. - Du sagde, du kunne estisk.
Det er ikke estisk. Det er baglæns.
Hvad helvede er det?
Kør!
Du må ikke give den til ham.
- Det er ikke plutonium. - Det er værre end det!
Undskyld.
Han slipper væk.
Han efterlod hende i bilen! Efter hende! Kør!
Op på siden.
Kom så. Tættere på.
Hold den stabil.
Skynd jer!
Kom nu!
- Okay, vent. Jeg tilkalder kavaleriet. - Hvilket kavaleri?
Hvis du ikke taler sandt, så dør hun.
- Jeg aner ikke, hvad du snakker om. - Du efterlod den i bilen, ikke?
- Hvem har fortalt dig det? - Bare sig, om den er i BMW'en.
- Det ved jeg ikke. - Sig det, eller jeg skyder hende igen.
- Lad hende være! - Dræb ham!
Jeg har ikke tid til forhandlinger.
- Hør på mig. - Tre.
- Jeg kan hjælpe dig. - To.
- Nej! - En.
Næste gang får hun en kugle i hovedet.
- Nej. - En.
To. Tre.
Okay!
- I bilen. BMW'en. - Vi tjekker, om det passer.
Den er i handskerummet!
Hvor efterlod du den?
I bilen eller i brandbilen?
Hvor? Jeg skal vide det, inden jeg går udenfor.
- Det har jeg allerede fortalt dig. - Jeg tror på dig.
Du ville have hende her. Jeg håber, I bliver lykkelige...
- Sikret! - Wheeler, tjek den anden side.
I to.
- Hvor forsvandt han hen? - Fortiden.
- Den er i handskerummet! - Vi tjekker, om det passer.
- Tre, to, en. - Okay! Okay.
Næste gang får hun en kugle i hovedet.
- Nej! - En.
- Hør på mig. - To. Tre.
- Jeg kan hjælpe dig. - Jeg har ikke tid til forhandlinger.
Sig det, eller jeg skyder hende igen.
- Lad hende være! - Bare sig, om den er i BMW'en.
Det ved jeg ikke.
- Du efterlod den i bilen, ikke? - Hvem har fortalt dig det?
- Hvis du ikke taler sandt, så dør hun. - Jeg aner ikke, hvad du snakker om.
- Lægehjælp! - Status?
- Er hun blevet skudt? - Kom herhen med hende.
Blev hun skudt med en inverteret kugle?
Det er Ives. Han er med os.
- "Os"! Hvem er dem der? - Priyas folk. Vores folk.
- Hvordan kendte Sator til bagholdet? - Det er eftertiden.
Et baghold midt på gaden afsætter spor.
Han vidste alt, vi ville gøre! Nogen har sagt noget. Hvem?
- Var det dig? - Nej.
Du har hele tiden vidst for meget. Nu spørger jeg dig igen.
Har du sagt noget?
Ingen har sagt noget. Det er en tids-knibtangsmanøvre.
- En hvad? - En knibtangsmanøvre. Ikke i rum. I tid.
Halvdelen af teamet bevæger sig forlæns i tiden.
Han ser på og angriber til slut, mens han bevæger sig baglæns.
- Så ved han alt. - Undtagen hvor jeg skjulte plutoniummet.
- Som ikke er plutonium, vel? - Jeg sagde, det var det, han ville have.
Og du fortalte ham, hvor det er.
Jeg løj.
Kors. Du løj om det?
Han kunne ikke have tjekket det på stedet. Han havde skudt hende alligevel.
Det er en standardprocedure at lyve.
- Den har spredt sig for meget. - Hvad?
- Hun dør. - Standardprocedure.
Kan vi ikke gøre noget?
Kan vi stabilisere strålingen ved at invertere patienten?
- Det tager dagevis. - Kom.
Vi tog kontrol over maskinen for få minutter siden.
- Hvor længe kan hun leve på denne side? - Maks. tre timer.
Jeg tager hende med igennem. Hun skal ikke dø. Jeg tager chancen.
Du kan ikke komme tilbage igen.
- Vi finder en anden maskine. - For en uge siden? Hvor?
- Oslo. - Den er i en sikret lufthavn.
- Den er ugennemtrængelig. - Det var den ikke i sidste uge.
Vi rykker ind. I kan lige så godt hjælpe os.
Dette er et godtgørelsesvindue. Nærmer du dig slusen,
og ser du ikke dig selv i det, må du ikke gå ind.
- Hvorfor ikke? - Ser du ikke dig selv, kommer du ikke ud.
- Virker det? - Ja.
Se selv. Der er dit svar. Kom.
Jeg renser og lukker såret, men hun skal have tid.
- Hvor lang tid har hun brug for? - Fire-fem dage. Helst en uge.
Neil, find os en vej til Oslo. Jeg skal derud igen.
Hvad vil du?
Forhindre Sator i at slippe væk med, hvad end jeg gav ham.
Nej. Du løj om, hvor det var. Vent.
- Du vil redde hende. - Han ville dræbe hende i fortiden.
- Hvad sker der, hvis han gør det? - Det kan vi ikke vide.
Ændrer du noget der, ser du ikke virkningen her.
- Hvad tror du? - Hvad der er sket, er sket.
Vi skal redde hende her og nu.
Går du derud igen, giver du ham måske det, han er ude efter.
De må ikke tage hende med igennem igen. Okay?
Vi kan ikke blive her.
Vi har ikke så meget tid. Find os en hyggelig skibscontainer,
der lige er kommet fra Oslo.
Det er noget cowboypis. Du aner ikke, hvad der sker, hvis du går derud.
- Jeg går derud, så har du nogle tips? - Wheeler, brief ham.
Du skal have luft med. Normal luft passerer ikke gennem inverterede lunger.
Den vigtigste regel: Kom aldrig i kontakt med den forlæns version af dig selv.
Det er pointen med beskyttelsesdragterne.
- Det har vi ikke tid til. - Støder jeres partikler sammen...
- Hvad? - Udslettelse.
Det ville være slemt, ikke?
Når du forlader luftslusen, så orientér dig. Det vil føles underligt.
Når du løber, mærker du vinden i ryggen.
Støder du på ild, vil der dannes is på dit tøj, for varmevekslingen er omvendt.
Tyngdekraften vil føles normal, men synes omvendt for verden omkring dig.
Du kan opleve forstyrrelser af dit syn og din hørelse. Det er normalt.
- Kan jeg køre bil? - Cowboypis.
Styringen vil føles anderledes. Friktion og vindmodstand er omvendt.
Du er inverteret. Det er verden ikke.
- Var transponderen på kassen? - Vi har smidt kassen væk.
Jeg bevæger mig baglæns. Det er bolden, jeg må følge. Giv mig sporeren.
- Okay. - Er du klar?
SPORER...
Materialet er ikke i kassen.
Få de andre sektioner af algoritmen hen til hypocenteret. Han løj.
- Det var ikke i BMW'en. - Så hvor er det?
Jeg så overleveringen. Du fik mig til at skyde hende uden grund.
Men du fik min puls over 130. Det er aldrig lykkedes nogen før.
Ikke engang min kone.
Du efterlod et frygteligt rod til Ives og hans team.
Varmevekslingen var omvendt.
Du er nok den første, der har fået kuldechok af en benzineksplosion.
Intet overrasker mig længere.
- Er vi på vej tilbage til Oslo? - I en Rotas-container.
Han fik fat i materialet, Neil.
Jeg gav ham det på et sølvfad.
- Jeg advarede dig. - Sket er sket. Jeg fatter det nu.
Men det er svært at stole på folk, som taler i halve sandheder.
- Det er ikke fair. - Du var indblandet, før vi mødtes.
- Arbejdede du for Priya? - Nej.
- Hvem rekrutterede dig, Neil? - Det gavner dig ikke at vide det nu.
Når det her er ovre, og hvis vi er i live, og du stadig vil,
så må du få min livshistorie.
- Undskyld, jeg blandede dig ind i det her. - Hvad foregår der?
Neil her ved åbenbart mere om det, end jeg gør. Held og lykke.
Fortæller vi Kat noget, ser Priya hende som en trussel.
Priya ser hende som en trussel nu. Hun har ret til at vide, hvorfor hun måske dør.
- Skal jeg dø? - Ikke hvis det står til os.
- Og det gør det. - Hvem er du?
Lad os begynde med de enkle ting. Alle naturlove...
Materialet er ikke i kassen.
Få de andre sektioner af algoritmen hen på hypocenteret.
Er du såret?
Hvad er algoritmen, Neil?
Plutoniummet er en sektion af den. En ud af ni.
Det er en formel i fysisk form, så den ikke kan kopieres eller kommunikeres.
Den er en sort boks med én funktion.
Som er?
Inversion. Men ikke genstande eller folk.
- Verden omkring os. - Det forstår jeg ikke.
Når de inverterer flere og flere objekters entropi,
bliver tidens to retninger mere og mere sammenflettede.
Men fordi vores miljø jo flyder i vores retning,
så har vi overtaget. De svømmer altid mod strømmen. Det reddede dit liv.
Den inverterede eksplosion stødte ind i omgivelserne.
- Den pissede mod vinden. - Algoritmen kan ændre vindretningen.
Den kan invertere verdens entropi.
Og hvis det sker?
- Så er spillet ude. - Kan du være mere præcis?
Alle og alting, der har levet, udslettes øjeblikkeligt. Er det præcist nok?
Inklusive min søn.
Jo mere du sover, jo hurtigere kommer du dig.
På en lastbil.
Nu varer det ikke længe.
Jeg har tænkt over det. Vi er deres forfædre.
Hvis de udsletter os, udsletter de så ikke sig selv?
- Så kommer vi til bedstefarparadokset. - Hvad?
Hvis du rejste tilbage i tiden og dræbte din bedstefar,
hvordan kan du så være blevet født, så du kan begå drabet?
- Hvad er svaret? - Ikke noget. Det er et paradoks.
Men i fremtiden mener magthaverne tydeligvis, at man kan...
...sparke bedstefar ned ad trappen, prikke øjnene ud på ham
og skære halsen over på ham uden konsekvenser.
- Kan de have ret? - Det betyder ikke noget.
De tror på det. De er villige til at udslette os.
- Må jeg sove igen nu? - Nej, hør her.
- Fedt. - At tiden vendes om...
Betyder det, at vi er her nu, ikke, at det aldrig sker? At vi stopper dem?
- Optimistisk set, så har du ret. - Og pessimistisk set?
Med parallelle verdener kan vi ikke forstå forholdet mellem...
...bevidstheden og flere virkeligheder. Gør det ondt i hovedet?
Ja.
Prøv at få sovet.
Shit.
De kørte os ikke indenfor.
Hvad gør vi så?
Vi udnytter hullet i bygningen. Kaosset, lige efter flyet ramte den. Gør dig klar.
Er hun kommet sig nok?
Det ved jeg ikke. Jeg har aldrig gjort det her før.
Brandfolkene er her.
Før Kat ind, så ordner jeg Sators mænd og sikrer værdirummet.
Så kommer du med hende.
- Hvordan har armen det? - Ikke så godt.
Vi rykker, så snart vi hører motorerne.
Vent. Du bløder. Lad mig se på det.
Klar?
Vent her. Jeg rykker ind.
- Kom så! - Løb!
Nu!
Du vidste, at det var mig. Hvorfor sagde du ikke noget?
Det er komplekst, når nogen er ved at pløkke knoppen af sig selv.
- Men bagefter? - Jeg vidste jo, du ville klare den.
Sket er sket. Hvem ved, hvad der var sket, hvis jeg havde fortalt dig det?
Politikken er at fortie det.
- Hvis politik? - Vores, min ven.
Vi er dem, der redder verden fra det, der kunne være sket.
Kat?
Jeg er her.
Der kommer noget af et ar, men du klarer den.
- Du gjorde det. - Gjorde hvad?
Andrei har algoritmen.
Du ved ikke, hvor han er.
Eller hvornår.
- Få Priya her til Oslo. - Hvorfor?
Om to dage fortæller hun mig om plutoniummet.
- Det står ikke til at ændre. - Vi får se. Få hende nu bare hertil.
- Goddag, Priya. - Hvad foregår der? Hvor er Neil?
Han plejer Katherine Barton, som nær var død på grund af dig.
- Hvad har jeg gjort? - Det er noget, du gør.
Om to dage får du mig til at bruge plutonium som våbenhandlerlokkemad.
- Jeg vil vide hvorfor. - Lod du Sator få fat i plutonium?
Nej, jeg lod ham få fat i algoritmen.
Fortæl mig om den, Priya.
Den er unik. Forskeren, der skabte den, tog sit eget liv,
så hun ikke kunne tvinges til at skabe en ny.
- En fra fremtiden? - Om mange generationer.
- Hvorfor skal hun slå sig selv ihjel? - Kender du til Manhattanprojektet?
Før første prøvesprængning blev Oppenheimer bekymret for,
om det ville skabe en kædereaktion, som ville omslutte hele verden.
- De gjorde det alligevel, og det gik. - Hun er sin generations Oppenheimer.
Hun skaber en metode til at invertere verden,
men bliver overbevist om, at de ved at udslette os vil udslette verden.
Bedstefarparadokset.
Men i modsætning til Oppenheimer sætter hun sig imod,
deler algoritmen op i ni sektioner og skjuler dem det bedst tænkelige sted.
I fortiden. Her. Nu.
Der er ni atommagter. Ni bomber.
Ni sæt af det bedst bevogtede materiale i verdenshistorien.
- Det bedst tænkelige skjulested. - Atomopbevaringsanlæg.
Sators mission har hele hans liv været finansieret og styret af fremtiden.
- Han skal finde og samle algoritmen. - Hvorfor vælger de ham?
- Han var på rette tid og sted. - Sovjetunionens kollaps.
Det mest usikre øjeblik i atomvåbnenes historie.
- Hvor mange sektioner har han? - Efter plutoniummet alle ni.
Åh gud. Derfor skal du gøre det anderledes den her gang.
For at forandre tingene? Så Katherine ikke bliver såret?
Så Sator ikke får fat i algoritmen.
Hvis det univers kan eksistere... er det ikke det, vi lever i.
- Lad os prøve. Du advarer mig. - Nej, jeg gør ikke.
- Uvidenhed er vores ammunition. - Helt ærligt.
Hvis du havde vidst, hvad algoritmen er, ville du så have ladet Sator få den?
Du vil have, at Sator får den sidste sektion.
Kun sådan samler han de andre otte.
Var det meningen, at jeg skulle stjæle den og miste den?
- Missionen er fuldført. - Du udnyttede mig.
Som du udnyttede Katherine.
Det er standardproceduren.
- Du har gjort din del. - Min del?
Jeg er den her operations protagonist.
Du er én protagonist.
Troede du, at du var den eneste, der kunne redde verden?
Nej.
Men det er jeg. For jeg har ikke sagt, hvor og hvornår han samler algoritmen.
- Det gør du snart. - Nej. Det gør jeg ikke.
- Lad os være med. - "Os"?
- Hvorfor involvere hende igen? - Hun kan komme tæt på ham.
- Stoler han stadig på hende? - Han tror, hun er død.
- Men det gjorde han. - Du ser verden på en ny måde.
Nu er det din tur. Hvis hun overlever. Hvis du ikke synes, hun ved for meget.
- Det kan jeg ikke. - Så tal med den, der står for løse ender.
Jeg har brug for, at du lover, at hun og hendes søn overlever, Priya.
Hvad betyder et løfte i vores branche?
De overlever.
Der er et mødested ud for Trondheims kyst. Kom derop.
- Ives har et team klar til at invertere. - Har I en sluse?
Den teknologi, vi prøver på at stoppe.
Det er forræderisk at bekæmpe ondt med ondt.
Men der er nogen i fremtiden, som vil lade algoritmen fortsætte sin rejse i fortiden.
Forstår du... Tenet blev ikke grundlagt i fortiden.
Tenet vil blive grundlagt i fremtiden.
- Det er så vildt med de fugle. - Hvordan har du det?
- Sig, at du vil dræbe ham. - Det kan jeg ikke.
Hvorfor ikke? Du har sikkert dræbt mange mennesker.
- Ikke med en dødemandsknap. - Hans pulsmåler.
- Han er besat af sit helbred. - Den er forbundet til et system.
Nok en hob e-mails, der er sat til at afsløre afhentningsstedet,
hvis hans hjerte stopper.
Hans død aktiverer algoritmen. Hvis han dør, går verden under.
Ingen tør dræbe ham.
Nej, det er ikke pointen.
Han vil tage sit eget liv.
Hvorfor?
Han er døende.
Inoperabel kræft i bugspytkirtlen.
Og han tager verden med sig i graven.
Hvis han ikke kan få hende, så kan ingen få hende.
Han vælger, hvor og hvornår verden skal gå under.
Hvilket øjeblik vælger han?
Du fortalte om en ferie, hvor du lod ham føle sig elsket.
- Vietnam. - Du sagde, at han forsvandt. Hvilken dag?
Jeg gik i land med Max, og han fløj væk. Jeg ved ikke, hvilken dag det var.
Det var den 14. For ti dage siden. Han var i Ukraine.
Angrebet i operaen i Kiev. Hvordan kender du til det?
Han var ikke på yachten, så det er hans vindue.
Til at genbesøge den gyldne stund og lade det være hans sidste.
Alles sidste stund. Vi må snuppe algoritmen, uden at Sator opdager det.
Hvis han tror, den er der, så dræber han sig selv.
Men ikke os andre.
- Hvor er afhentningsstedet? - Opdelt viden, min ven.
- Vil du ikke sige det? - Uvidenhed er vores ammunition.
- Men du skal være på yachten, Kat. - Hvorfor?
Du skal forhindre ham i at dræbe sig selv, indtil vi ved, at algoritmen er fjernet.
Bliver jeg taget der, ser min søn det. Det skal ikke være en smertelig stund,
hvis den skal være hans sidste.
Det skal den ikke.
Så. Vi arbejder os tilbage til den 14., men uden at vide, hvor stedet er,
kan jeg ikke forberede det store.
Ved du, hvad et hypocenter er?
Centrum for en underjordisk atomprøvesprængning.
Sir Michael Crosby fortalte mig om en detonation i Stalsk 12 den 14.
Afhentningsstedet er i bunden af hypocenteret.
Eksplosionen begraver algoritmen.
Så må vi hellere få den ud af det hul, før bomben går af.
På geled. Fremad.
Næste.
På geled.
Hvor er Neil?
- Han må være gået igennem. - Jeg fik ikke sagt farvel.
- Det her er en afsked, ikke? - Gid du ikke skulle det her, Kat.
Det værste, Andrei gjorde mod mig, var det tilbud, han gav mig.
At jeg måtte gå, hvis jeg lovede aldrig at se min søn igen.
Jeg råbte og... bandede.
Men han så det i mit ansigt et kort sekund.
Jeg overvejede det. Jeg ved ikke, om jeg hader ham mest for det, han har gjort,
eller fordi han ved det om mig.
En chance for at redde sit barn. Du aner ikke, hvad det betyder for en mor.
- Nej. - Du har dræbt folk, du hadede.
- Det plejer ikke at være personligt. - Han er døende. Måske tæller det ikke.
Det tæller altid, Kat. Du er der ikke for at dræbe ham. Du er bagstopperen.
Fjerner vi ikke algoritmen, og han dræber sig selv, tager han os alle med i graven.
Bare sørg for din del, okay?
Det er den 14. i dag. Kysten ud for Sibirien. Nu skal vi af sted.
Fortsæt en dag til bagud, så kan du nå til Vietnam.
- Hvem får mig ombord på yachten? - Du får god hjælp.
Når det er slut, og du tager dig af din dreng, så gå med den her.
Det kan være, du føler dig truet.
Tryk på "tal", sig, hvor du er, læg på.
- Hvem får beskeden? - Eftertiden.
Stalsk 12. Skjult for resten af verden er her en by, hvor alt kan ske.
Og i dag, i ti minutter, vil det helt sikkert ske.
I er opdelt i to hold, der skal lave en tids-knibtangsmanøvre.
Vi er Rødt Team, der bevæger sig fremad. Tag dem her på.
Vores venner derovre, Blåt Team, anført af Wheeler, er inverterede.
- Hvorfor vil de ikke lade os se dem? - Måske kan vi ikke lide, hvad der skete.
De fik den her briefing om en time.
Så blev de sat af på kanten af hypocenteret
så tæt i tid på detonationen som muligt.
Deres mål var sikring og afklaring.
Den her briefing drager nytte af deres oplevelser.
Begge teams har ure, der tæller ned. Vores tæller ned fra ti fra landingen
til nul ved eksplosionen. Blåt Team er inverteret.
Er I ikke ved landingszonen ved nul, kommer I ikke væk derfra. Forstået?
Vi rydder landingszonen, så Blåt Team kan blive evakueret. Så rykker vi ind i byen.
Bygningerne er forladte, men vi ved, at der er en sluse.
- Forvent bitemporal modstand. - Har de inverteret skyts?
Inverteret, konventionelt, forlæns antagonister, inverterede antagonister.
På den anden side af byen findes bakkekammen over hypocenteret.
En mindre gruppe tager tunnellen fra byen til bunden af hypocenteret.
Blåt Team fandt en indgang her.
Bomben er i klippen her.
Højt oppe, så den vil få grotten til at styrte sammen, så den forsegles.
- Hvordan desarmerer vi bomben? - Eksplosionen skal finde sted.
Vores opgave er ikke at kunne desarmere bomben,
mens den mindre gruppe opnår sit mål uset.
- Som er... - Det behøver du ikke vide.
Andre dumme spørgsmål? Godt. Lad os komme i gang. Lad os gøre os klar.
- Jeg ville gerne være med i første bølge. - Der er ingen første bølge.
Rødt Team og Blåt Team opererer samtidig.
Du skal ikke stige op i helikopteren, hvis din tankegang kun er lineær.
Vil du være på holdet, som stjæler indholdet af kapslen?
- Absolut. - Det er os.
- Vi er den mindre gruppe. - Kun os?
Ingen, som kender indholdet af kapslen, kan forlade slagmarken.
Jeg tænkte, vi kunne klare det alene.
Der er 12 meter fra det private dæk ned til vandet. Kan du springe derfra?
På hovedet.
Du må ikke lade ham dø, før du ser mit signal.
Tredive sekunder!
Af sted!
Vi rammer en chokbølge. Hold fast!
Op at stå!
Der!
- Vi troede, De var i land. - Jeg vil overraske Andrei.
Chefen er taget af sted.
Lad hr. Sator finde mig her.
Og sig ikke noget til de andre. Jeg ordner rodet.
- Miner! - Miner!
- De sagde, at du var gået i land. - De sagde, at du var fløjet.
- Jeg kom tilbage for at se dig og Max. - Max er inde på land sammen med Anna.
- Vi har brug for tid efter det, der skete. - Det var bare en dum joke.
Du synes, jeg er en frygtelig mor.
Jeg har højere tanker om dig, end du har om mig.
Jeg vil gerne have, at vi får det bedre, Andrei.
I dækning!
Skaf mig en forpulet AT4! Skyd ham! Nu!
Dækild! Af sted! Af sted! Kom så! Af sted, af sted!
Wheeler!
- Kom væk derfra! - Kom så!
Ives!
Den mindre gruppe. Her.
Det bliver en smuk solnedgang.
Jeg får hentet Max. Lad os dele det øjeblik med ham.
Jeg laver en drink til dig.
Før min søn tilbage til båden.
- Tiden rinder ud. Kom så! - Ser de os, har det været forgæves.
- Vi skal have afledt dem. - Tænk ikke på det.
På mit signal!
- RPG, fyr på basen! - Den bygning på mit signal!
- Tre! To! - En! Fyr!
Fyr!
Af sted!
Nu er der ingen vej tilbage. Kom.
- Hvad er det? - Jeg lånte den af CIA.
- Hvad er det? - Den måde, verden går under på.
- Ikke med et brag, men med en klynken. - Det forstår jeg ikke.
Når jeg tager den her, er alting forbi.
Så lad være med at tage den endnu.
Hvorfor?
Fordi vi skal se solnedgangen. Og der er lidt vodka tilbage.
Og Max kommer snart.
De sagde, at de troede, at det var dig, ikke Anna, der gik i land med Max.
Så længe du kan se forskel...
Jeg skal lige arbejde et øjeblik, min elskede.
Mahir, er det modtaget? Gentager: Ikke uden for fare!
- Modtaget. - Gentager: Ikke uden for fare!
Neil!
Af sted!
Vi har ikke noget, der kan sprænge den her.
Tjek ham. Se, om han har en granat.
- Har han noget? - Nej, ingenting.
Prøv at se. Kan du bryde den op?
Det håber jeg ikke. Jeg har betalt en del for den lås.
Kan I lide det sted, hvor min rejse begyndte, og jeres ender?
- Det er lidt for radioaktivt til min smag. - Radioaktivitet er min skæbne.
Vi arbejdede der, hvor ingen andre ville arbejde. Jeg indgik en handel med djævlen.
Penge for tid. Vi solgte vores fremtid.
Og nu vil du begå den samme fejl på hele verdens vegne.
Det var ikke en fejl. Det var det tilbud, jeg fik. Hvad var din fejl?
Du kæmper for en sag, du knap forstår,
med folk, du stoler så lidt på, at du intet har fortalt dem.
Når jeg dør, så dør verden med mig.
Og din viden dør med dig i et gravkammer, som var du en anonym egyptisk arbejder,
fanget i en pyramide for at bevare hemmeligheden. Du er en fanatiker.
Hvad er mere fanatisk end at ville udslette verden?
Nej, jeg vil skabe en ny verden.
Et sted, engang, trykker en mand i et krystaltårn på en kontakt,
og Harmagedon bliver både udløst og forhindret.
Selve tiden skifter retning.
Det solskin, vi nød, vil varme vore efterkommeres ansigter.
Hvordan kan de ønske at dræbe os?
Fordi deres have steg, og deres floder tørrede ud.
De har intet andet valg end at vende om. Vi bærer skylden for det.
Nu du ved dette, vil du så stadig have, at jeg skal stoppe?
Ja. Hver generation sørger for sin egen overlevelse.
- Det er præcis det, de gør. - Nej, du er en forræder.
Du vil dræbe alle, fordi dit eget liv snart er slut.
- Livet fortsætter, når jeg er færdig. - Ikke din søns.
Min største synd var at sætte et barn i en dødsdømt verden.
Tror du, Gud vil tilgive mig?
Vent!
For sa...
Dæk mig!
Af sted!
Du tror ikke på Gud, fremtiden eller noget, der rækker ud over dig selv.
Alt andet er overbevisning. Og jeg har ingen overbevisning.
Uden den er du ikke menneskelig. Så er du bare en galning.
- Eller en gud. Af en slags. - Som sagt...
- Lad være. Kors. - Vores tid er omme.
Jeg hilser min kone kærligt fra dig.
Du glemmer, at jeg ikke har mødt hende endnu.
Nå ja. Efter du møder hende, så dør hun.
Så hilser jeg hende kærligt selv.
Lad være...
Volkov. Skyd ham i hovedet.
Ikke mere arbejde nu, elskede.
Du aner ikke, hvad jeg taler om, vel?
Men det lyder frygteligt vigtigt.
- Hvor skal du hen? - Har du det ikke varmt?
- Hvad laver du nu? - Jeg spildte noget solcreme.
- Og hvad så? - Man kan glide i det.
Kom nu bare her.
Vend dig om. Du vil nyde det.
Jeg kan ikke det her. Du må ikke tro, du har vundet.
- Ødelæg ikke øjeblikket, Kat. - Tro ikke, vi skal dø sammen med dig.
Du skal dø alene, Andrei.
- Kom så! - Tunnelen er smadret. Porten er lukket.
- Mahir, kan du høre mig? - Ja.
Afvent. Gentager: Afvent.
Se mig i øjnene.
Hvad kan du se?
Fortvivlelse eller vrede?
Jeg er ikke hende, der kunne elske dig trods de mentale ar, du gav hende.
Jeg er den hævngerrige bitch, du gav ar på kroppen.
Nej!
Shit.
Ives, hun dræbte ham. Er det modtaget, Ives?
Hun kunne ikke vente. Hun dræbte ham.
Kom så! Tror du, de klarede det?
Op i røven med det.
Kat, det var for tidligt!
Jeg kunne ikke lade ham dø i troen på, at han havde vundet.
Jeg vidste, du ville finde en udvej. Det gjorde du, ikke? Vi er okay, ikke?
Jo, jeg fandt en udvej. Vi er uden for fare.
- Jeg troede, du var inverteret. - Jeg skiftede gear på halvvejen.
- I havde vist brug for hjælp her. - Vi havde brug for hjælp dernede.
Hvordan fik du brudt låsen op?
Det var ikke mig. Havde dit team ikke brug for dig?
Jeg henter dem i næste omgang.
- Er du okay, Ives? - Ja, når jeg har fået vejret.
Ingen, der har set den, kommer herfra.
Okay.
Vi skjuler den.
Vi tager livet af os selv.
Det er den eneste måde, vi kan være sikre.
Hvornår det skal ske...
...skal vi måske selv bestemme hver især.
- Du vil ikke dræbe os? - Finder jeg jer, gør jeg det.
Men du vil ikke lede så grundigt?
Jo, det vil jeg.
- Du skal ikke se til Kat i London, vel? - Nej. Det er alt for farligt.
Selv ikke på afstand?
Selv ikke på afstand.
Ives! Vent.
Vil du virkelig derind igen?
Jeg er den eneste, der kunne åbne døren i tide.
Ingen er bedre end dig til at åbne døre.
Kan du se? Det er mig igen.
Jeg væver en ny fortid ind i missionen.
Neil, vent!
Vi har lige reddet verden. Vi kan ikke overlade noget til tilfældighederne.
Men kan vi ændre noget, hvis vi gør noget anderledes?
Sket er sket.
Det er et udtryk for tiltro til naturens mekanismer.
Ikke en undskyldning for ikke at gøre noget.
- Skæbnen? - Kald det, hvad du vil.
- Hvad kalder du det? - Virkeligheden.
Lad mig gå.
Du fortalte mig aldrig, hvem der rekrutterede dig.
Har du ikke gættet det nu?
Det gjorde du. Men ikke når du troede.
Du har en fremtid i fortiden.
For mange år siden for mig. Om mange år for dig.
Har du kendt mig i årevis?
For mig er det her enden på et smukt venskab.
- Men for mig er det begyndelsen. - Vi laver rav i den.
Du vil elske det. Du får se.
Hele den her operation er en tids-knibtangsmanøvre.
Hvis?
Din! Du er kun nået halvvejs. Vi ses ved begyndelsen, min ven.
Vi er dem, der redder verden fra det, der kunne være sket.
Verden vil aldrig vide, hvad der kunne være sket.
Og hvis de gjorde, ville de være ligeglade.
For ingen kerer sig om en bombe, der ikke gik af. Kun den, der sprang.
Gør det, før drengen kommer ud.
Er det din form for nåde? Du gav mig dit ord.
Og jeg fortalte dig, hvad det ville være værd.
Her. I dag.
Hvordan vidste du det?
Cannon Place klokken tre. Det er nok ikke noget, men...
Eftertiden.
Cannon Place klokken tre. Det er nok ikke noget, men...
Jeg sagde, du måtte begynde at se anderledes på verden.
- Jeg må fjerne de løse ender. - Det var aldrig din opgave.
- Hvis opgave var det så? - Min.
Jeg indså, jeg ikke arbejdede for dig. Vi arbejdede begge to for mig.
Jeg er protagonisten.
Så må du hellere fjerne de løse ender.
Missionen er fuldført.
Det er bomben, der ikke gik af. Faren, ingen anede, var til stede.
Det er den bombe, der kan ændre verden.
Tekster af: Jesper Buhl