Jeg hedder Tom Warshaw.
Jeg er en amerikansk kunstner, som bor i Paris.
Jeg har boet her i 30 år med en hemmelighed, som ingen kender.
Min søn Odell bliver 13 år i dag.
Derfor får han hemmeligheden at vide.
Jeg fortæller ham, at ligesom i de gamle film, -
- når tyven skal åbne et pengeskab, lægger han altid øret til låsen -
- og lytter, mens han drejer den.
Han lytter efter tilholderen, som den hedder.
Når koden er rigtig, lyder der et klik. Og så kan skabet åbnes.
I en mands liv er der også en slags tilholder, og det er tallet 13.
Så lyder der et klik, og drengen bliver til en mand.
Hans livs pengeskab åbnes, og ta-da!
Dér ligger alt, hvad en mand kan drømme om.
Jeg vil sige, at det modsatte skete for mig, da jeg blev 13.
I stedet for at åbne sig gik døren i baglås.
Og af forskellige årsager kunne jeg ikke høre tilholderen længere.
Men nu, hvor han bliver 13, kan jeg høre den igen.
Det er, som om vi er ved at blive mænd sammen.
Tillykke med fødselsdagen, Odell. Jeg har lavet en gave til dig.
Jeg skal fortælle dig og din mor en historie i aften.
Bagefter bliver alt godt igen.
Det var på tide.
Det eneste, han ønskede sig, var en cykeltur med sin far.
Han faldt i søvn, mens han ventede.
Hvad er det så for en historie?
Der var engang en franskmand, som ikke var fransk.
Jeg ved da godt, at du ikke er fransk. Er du fuld?
Jeg er bare snakkesalig.
- Er I klar over, hvad klokken er? - Hvad foregår der?
Jeg taler bare med min kone.
Jeg blev født i Greenwich Village i New York City, New York, USA.
Du kommer seks timer for sent, -
- fordi du er fra Greenwich Village, New York City, New York, USA?
Hvad er det, du siger?
Min historie begynder, hvor alle mænds historie begynder:
Med mor.
Undskyld, jeg kommer for sent.
Jeg har lavet aftensmad til os.
- Den er blevet kold. Jeg luner den. - Det er lige meget. Det ser godt ud.
Min far var død af kræft året før. Min mor var sygeplejerske, -
- og hun mente, at kræft kunne undgås, -
- hvis bare man indtog enorme mængder bladgrønt.
Især rosenkål skulle have en nærmest magisk effekt.
- Skal du ikke spise dine rosenkål? - Jeg er jo lige gået i gang.
- Jeg kan lune dem for dig. - Nej, det er fint.
Hun var helt fortabt uden min far.
Men indimellem fandt jeg hende.
Hold da op! De her rosenkål er bare lækre.
De smelter jo på tungen. De smager virkelig som roser!
Og nogle gange ville hun ikke findes.
18, 20, 22, 23 ...
Okay, mor.
- Hvordan gik det i skolen? - Godt.
- Og på arbejdet? - Godt.
- Skal jeg vaske dit hår? - Nej tak.
Lad være med at bruge alt det varme vand, ikke?
Indimellem græd hun sig i søvn.
Og indimellem græd hun bare.
Så kunne jeg kun nå ind til hende via hendes had til præsidenten, -
- Richard Milhous Nixon.
Hans øgenavn var Tricky Dick.
Jeg er ikke nogen forbryder.
Så jeg opfandt nye muligheder for brugen af sokker og trøjer.
Watergate? Kender jeg ikke noget til.
Kære medborgere.
Jeg er ikke en forbryder.
Min bedste ven hed Pappass. Han var sinke, som man sagde dengang.
Vi havde et budjob og leverede gerne vådt papir i nakken på folk.
Hvis jeg har lyst til at se folk blive skåret op med en motorsav -
- eller hængt op på kødkroge, så giver forfatningen mig vel lov?
- Vi kommer i fængsel, Tommy. - Pappass. Vi kommer ikke i fængsel.
Sinker kommer ikke i fængsel. Lad mig så se far-ansigtet.
Det skal nok gå.
To billetter til "Motorsavsmassakren", tak.
Ingen under 16 år uden førældreledsagelse.
Ham dér er min forældreledsagelse.
- God fornøjelse. - Tak.
Tak!
Motorsavsmassakren!
Skoletid. Hvem skrev "Den gule madras"?
George Nattis.
- Og "Den gule flod"? - Tom Blair.
- "Den franske affære"? - Jacques Opifiss.
- "Den russiske affære"? - Ivan Putinumskij!
Nej!
Undskyld, vi kommer for sent.
Jeg er da ligeglad, om du ser film efter skole. Jeg er ikke din mor.
- Hvordan ved du det? - Hvordan jeg ved det?
Og sinken har stadig erektion.
- Det var en uhyggelig film. - Den er jo som en spærreballøn!
Den er jo som en bockwurst. Man kunne sælge den efter vægt.
Kom her. Du er en god dreng.
Også Tommy. Han vil også gerne bede en bøn.
Simone. Min første chef.
Eller rettere: En del af Simone.
Det var vist her, min forkærlighed for det franske blev grundlagt.
Folk elsker bybude. Og hunde elsker cyklen.
Måske kunne folk lide os, fordi vi tog jobbet så alvorligt.
Som Mick Jagger.
Vi tilbød endda at mørne folks kød.
Vores højeste prioritet var naturligvis punktlig levering.
Slowmotion!
- Så er der varer, mrs. Brevoort! - Jack, er det dig?
Nej, det er Tommy og Pappass fra Simones butik. Vi kommer med kødet.
- Hej, drenge. Hvad bliver det? - Fem pund a 69 cent ...
3 dollar og 45 cent for hakkedrengene.
Men til den pris kalder vi dem hakkeherrer.
Hakkeherrer? Du er søreme dygtig.
Og så stor, du er blevet. Hvor gammel er du?
- 13. - 12. Løgner.
Jeg er 41.
Det har ingen hast at blive gammel. Det er ikke spor sjovt.
- Her har du en dollar. - Det er en ti-dollar. Her er der én.
En dollar for et kys af Thømas ...
Og en dollar for et kys af Pappass.
Tak, mrs. Brevoort.
Det var godt.
Vil I gerne have drikkepenge?
Ja tak.
Vi begravede nogle af pengene uden for kvindefængslet på 10th St., -
- så Pappass' far ikke skulle tage dem alle sammen.
Vi syntes vel, det var sikkert, fordi kvinderne var spærret inde.
Nogle gange lyttede vi bare til snakken mellem damerne -
- og deres beundrere nedenfor.
- Du må få mig ud herfra. Kom nu. - Jeg ved ikke, skat ...
Det ser ud til, at du må overnatte. Jeg har ikke lige kontanterne.
- Du må få mig ud nu. - Jeg skal nok ordne det.
- Du går ikke, når jeg taler til dig! - Jeg skal nok, siger jeg jo!
God dag, hvad?
40 dask mere, og så er den smukke, grønne dame vores.
- Har du flere dimes? - Nej, jeg ordner quarters.
Prøv en gang med dimes, måske synes du om det.
Den smukke, grønne dame.
- Låser du den? - Jep.
Hej, far.
Enten er det småt med drikkepengene, eller også har I været i biffen.
Har du ikke hørt, at der er lavkonjunktur?
Inflation, olieembargo, yankee'erne kommer, skraldemændene strejker, -
- krise, flugten fra storbyen ...
Ja ja!
Verdens undergang er nær!
Ved du, hvorfor din mor døde?
Hun tog livet af sig, fordi hun fik en sinke, ikke?
Hun blev kørt ned.
Hun gik ud foran en bil, fordi hun fik en sinke.
- Hun var fuld. - Fordi hendes søn er sinke!
Hun var fuld, fordi hun var gift med dig, din taber!
- Rend mig! - Rend dig selv!
Rend Dem selv!
Rend Dem selv, og godnat.
Ikke før du får et kørekort. Først når du må køre, må du drikke.
Din hængerøv! Kom så.
Vores fransklærer, madame Chalquipet.
- Mønsieur Warshaw? - Oui?
- Le bonheur? - Ikke lige i øjeblikket.
Brug le bonheur i en sætning, s'il vous plait.
Jeg har en kæmpestor boner på.
Vi elskede at få hende til at sige sjofle ord.
- Du har en kæmpe bonheur på? Non. - Oui!
Vi fik hende til at sige de sejeste ting.
Lykken. Le bonheur er lig med happiness.
Undskyld, men hvis jeg må rette Dem, udtales det faktisk hårpenis.
- Hårpenis? - Hård penis. Penis.
- Penis? - Penis.
- Penis! - Okay, penis er trængt ind!
Monsieur Warshaw, De er min bedste elev.
- De må fåkusse. - Hvad?
Må jeg få kusse? Af Dem?
Kom nu! De må fåkusse og give mig bonheur!
Første strike!
- Den var udenfor. - Den sad i hjørnet.
Kridtet beviser det. En gang til!
Ude!
Andet strike!
Og slåeren er ramt, han kan ikke slå.
St. George fører over St. Andrews, 11-18.
- Klar! - Timeout.
Timeout. Vi skal have en ny slåer. Pappass, det er dig.
Pappass er på holdet, han skal slå.
- Han er for gammel. - Han går på skolen.
Vis ham dit id.
- St. Andrews skole. - Det er kun, fordi du er sinke.
- Du må ikke bruge det ord. - Jamen det er han jo.
Det gør det da ikke bedre.
Lad ham bare slå. En strike mere, og vi har vundet.
Den ryger lige forbi ham.
Kom så, sinke!
Du står foran skiven.
Skiven. Du står foran den, din skøvl.
Sinke.
Husk Mickey Mantle.
Løb!
Hold så de bolde væk, møgunger!
Måske skulle I selv få jer en sinke!
Hvorfor går I på drengeskole? Det er sgu da for tabere.
Vi kan godt lide piger. Hvad med dem på jeres skole?
Hvad med Melissa? Jeg så, du kiggede på hende.
Tommy kan ikke lide piger.
Han kan bedre lide sin hånd!
- Du kan jo godt lide hende! - Nej, hun er helt flad.
Hudlægens drøm. To små vorter!
Enhver tømrers drøm. Flad som et bræt og lige til at bore i!
Tommy kan ikke lide piger.
31, 32, 33 ...
Godnat, mor.
Neden under sengen følte jeg mig tryg, fordi hun var i sikkerhed.
Når jeg kunne høre hende ånde, kunne jeg ånde lettet op.
Og jeg kunne tegne.
På grund af nogle bureaukratiske og forvrøvlede knuder i forfatningen, -
- som omhandler adskillelsen af kirke og stat, -
- kaldes mine timer ikke længere "bibeltimer". De kaldes nu "etik".
Nu har jeg gjort min pligt. Slå så op i 1. Mosebog, 19:4.
Om Lot og hans salte hustru.
"De to engle kom til Sodoma ved aftenstid," bla bla bla ...
"Så omringede alle byens mænd Lots hus og råbte: Hvor er mændene?"
"Kom ud med dem! Vi vil dyrke sex med dem!"
Kom nu ikke for godt i gang. Det går jævnt ned ad bakke herfra.
"Og Herren lod ild og svovl ..."
Nu spørger jeg: Hvad var der tilbage, -
- efter at Lots hus var jævnet med jorden?
Og svaret er: Lots lod!
"Men Lots kone så sig tilbage, og hun blev til en saltstøtte."
Hvorfor det?
Var Guds suppe mon for kedelig? Nej.
Hvad gør salt?
Det konserverer. Det gør, at ting ikke ændrer sig.
Salt holder noget fast. "Hun så sig tilbage."
Det betyder, at vi ikke skal knytte os til jordisk gods.
Lots kone så sig tilbage, fordi hun savnede sine ting.
Og på grund af det blev hun til en støtte af bitterhed.
En saltstøtte.
Små klunker!
Hvad ville du sige til, hvis vi sagde, du havde små klunker?
Du sagde, Melissa var helt flad! Små klunker!
Spiser du de rosenkål, eller hypnotiserer du dem bare?
Det ved jeg ikke ...
- Er alt i orden? - Ja.
- Sikker? - Jeg har det fint.
- Hvordan gik det i skolen? - Godt.
Godt?
Min son, der kun taler i enstavelsesord.
Hvorfor vil du aldrig snakke med mig mere?
Det gør jeg da også. Vi snakker jo sammen nu.
Lad være med at spille op.
Jeg er altså ikke spedalsk.
Mor?
Jeg kan altså ikke gå tilbage til skolen igen.
Hvad mener du?
Vi må flytte. Jeg sagde noget, og nu hader de mig.
- Pigerne kan virkelig ikke lide mig. - Hvad har du at gøre med pigerne?
Det er uvæsentligt. Vi må finde en ny skole.
Jeg ved godt, hvad der er væsentligt.
Dit stipendium til universitetet er væsentligt. Piger er uvæsentlige.
Tommy, for søren da. Hvad er det, du gør mod mig?
Jeg gør ikke dig noget. Bare glem det.
Vil du bare skide på dit stipendium? Det kan jeg ikke bare glemme.
Hvorfor tror du, jeg slider og slæber før din skyld?
Glem det!
- Hvor skal du hen? - Ud. Bare ud.
Stik du bare af. Ligesom din far.
Han stak ikke af, mor. Han døde.
Når jeg var sur, tog jeg hen til fængslet for at tælle mine penge.
Hvorfor glor du på damer, når du ikke engang kan sørge for dem, du har?
Hvad så, skat?
Pengene var det eneste, der gav mig en følelse af kontrol.
De gav mig håb. Jeg kunne ændre mit liv med dem.
Hallo! Du der.
Hallo! Dig med alle pengene!
Har du røvet en bank, eller hvad?
- Kan du ikke hente mig noget tjald? - Niks!
- Du er en rigtig mors dreng. - Nej, jeg er ej!
Bare rolig, jeg kan ikke komme ned og stjæle dine penge.
Jeg har hørt, der er helt vildt derinde.
Min mor siger, der er rotter og kryb og lesbiske.
Sidstnævnte generer mig ikke. Jeg sidder i isolation.
Hvorfor begraver du dine penge? Hvor gammel er du? Ni, otte, ti?
- 13. Næsten. - Næsten 13. Piger.
- Hvordan ved du det? - Jeg er bare kvik.
Fortæl så om hende pigen.
- Niks! Jeg kender dig ikke engang! - Hvem skulle jeg sladre til? Puden?
Du må snakke med nogen. Hvorfor ikke mig?
Du er jo vild med en pige. Sig det nu bare.
Hun hedder Melissa, og hun er bare så lækker.
Men jeg sagde til gutterne, at hun var flad.
Dav.
- Du ved ... - Nå, du førte dig rigtig frem.
- Det kan ske for enhver. - Netop!
Det var ikke for at være led, men hun hørte om det, og ...
Alle hendes veninder kom og råbte, at jeg havde små klunker.
Det er ikke spor sjovt!
- Nej, det er ej. - Det er min onkel, vi taler om ...
- Jeg kan godt lide små klunker. - Kan du?
Ja! De store er bare i vejen. De dasker jo rundt over det hele.
Så hvis du har små klunker, siger jeg bare tillykke!
- Tillykke? - Ja. Og de piger hader dig ikke.
- Hvad hedder du? - Tommy.
De kan godt lide dig, Tømmy. Derfor er de nogle værre strigler.
- Det giver da ingen mening. - Jo.
- Hvad hedder din bedste ven? - Pappass.
- Hvad er det for et navn? - Han er sinke og halvt græsk.
Og tager du måske ikke pis på ham hele tiden?
- Jeg kalder ham Pap-kass. - Fordi I er gode venner.
Sådan er piger også. Hvis de kan lide dig, er de rigtig lede ved dig.
Jo ledere de er, jo bedre kan de lide dig.
- Så hende den fladbrystede ... - Melissa.
Hende Melissa kan lide dig allermest.
Smut så over og hent den tjald.
- Nu skal jeg lære dig noget om kød. - Må jeg prøve?
- Hvor er det sejt! - Behold den. Du skal studere det.
- Er du sikker? - Det er din fødselsdagsgave.
- Jeg har flere. Bare rolig. - Tak. Jeg kunne lave en selv.
Udbringning.
- Savner du din far, Tømmy? - Hele tiden.
- Vil du have min? - Nej tak!
- Den længste tur i kødets histørie. - Nu tænder vi Apølløs hjælpemotor!
Af sted!
Det var fint, Daphne.
- Hallo? - Udbringning!
- Hold da op ... - Se al den kunst.
- Det er som et museum. - Som om du havde været på et.
- Og grapefrugter. Dem elsker jeg. - Det er altså citroner.
Hvor er de smukke. Jeg har aldrig set dem så store.
Nå, der er l. Jeg talte i telefon.
Skat, har du set min taske?
Beklager.
Tak skal du have.
Tak, skat.
- Hej. - Hej.
- Hudlægens drøm. - Hold mund. Hvordan går det?
Meget godt. Hvad med dig?
Jeg ... arbejder. Udbringer kød og sådan.
Det ved jeg godt. Det var derfor, vi bestilte kød hos jer.
- Var det dét? - Var det dét?
Sikke en udsigt!
- Den ville jeg gerne male. - Her kommer jeg!
Må jeg få din? Tak.
Undskyld det med ...
- Det flade, du ved. - Enhver tømrers drøm.
- Tag det roligt. Jeg er jo flad. - Godt set, professor.
Nej, du er ikke. Når man ser dig fra siden, har du ...
- En rigtig pæn profil. - Nul babser. Citroner er større.
Det gør mig altså ikke noget.
Heller ikke mig. Jeg har i øvrigt små klunker.
- Og det er godt, ikke? - Det ved jeg ikke.
Jeg har en kæmpestor penis.
- Kommer du til festen på søndag? - Nul, putte. Må jeg få resten?
- Du må få så mange, du vil. - Hvad for en fest?
- Vores skole holder en fest hos jer. - De har et køleskab til sodavand.
- Skal du med til festen? - Jeg er ligesom med i festudvalget.
Hvad er det?
- Undskyld. - Dunet som en kylling.
Jeg barberede engang min røv. Så skaldet som et æg.
Hvad er det her?
- Hvad laver du? - Jeg er altså i bad!
- Bruger du min skraber? - Nej.
- Barberer du dig? - Ja.
- Det behøver du altså ikke endnu. - Jo, jeg gør så.
Så få dog din egen skraber. Jeg fandt den her i din lomme.
Det er ikke min. Det var en gave. Fra en ven.
- Hvilken ven giver porno til drenge? - Jeg er ikke en dreng.
Hvad er du så? En pige?
Jeg smider det snavs i toilettet. Så kan du jo svømme efter den.
Der har vi jo verdens mindste alfons!
Du passer godt på din dame. Du er en rigtig lille mand.
Jeg skal vel ikke være bange for konkurrence, skal jeg?
Vi ses senere.
- Har du min tjald? - Desværre.
- Du elsker mig jo ikke. - Der er en fest på søndag.
- Nå ja, Melissa. Skal du med? - Jeg har ikke noget at tage på.
Hvad så med at bruge nogle af dine penge på noget smart kluns?
- Jeg kan ikke danse. - Det er pigerne ellers vilde med.
Også selv om du ikke er god. Man skal bare gøre sit bedste.
De kan lide, at man ikke er bange for at gøre sig selv til grin.
Så pigerne kan lide fjolser med små klunker? Det er lige mig.
Og læg så en dansestrategi. Vent, mens de spiller de hurtige sange.
Kan du danse vals, kan du også danse kinddans. Prøv engang.
- Ikke her midt i det hele. - Jeg kan ikke se nogen hele.
- Der er jo ingen musik. - Forestil dig noget musik.
Kan du se den stang dér?
- Den dér? - Netop.
Se på stangen, og gå over mod den. Du vil have den stang.
Nej, ikke tage den på røven først. Man starter øverst.
Hej, jeg hedder Tommy. Du er søreme høj.
Hun siger, hun er stangstiv.
Læg så armene rundt om stangen.
Du ligner Frankenstein. Du skræmmer hende jo.
Bare slap af.
Sådan.
Nu ved jeg, hvor jeg kender dig fra. Du er ham fra Soul Train.
- Værsgo. - Jeg har den.
Se nu, hvad klokken er. Jeg er sent på den.
- Hvad skal du? Vi spiller jo. - På arbejde.
- En søndag aften? - Hun har åbent, når vejret er godt.
De er skøre, de gallere.
"Gallere." Frankrig, er du med? Det var en vits.
Så hvis du tror, du har alt dit vid fra din far ...
- Bliver det sent? - Det tror jeg.
Så giv mig et godnatkys.
De kan ikke stoppe hende!
I kan ikke stoppe mig!
Sabbath!
- Det kommer De til at fortryde. - Kom nu bare, pastor Duncan.
Hold lidt afstand, så der er plads til Jesus.
Hej, Pappass.
- Hej. Har du set Tommy? - Tommy danser ikke.
Jeg hader den slags!
For langsomt. Jeg smutter.
Hvordan går det?
Jeg tror ikke, jeg kan snakke, mens jeg danser.
- Her er søreme blevet flot. - Tak. Dit tøj er ...
Orange.
Meget orange. Og blødt.
- Er det cyklen? Den lugter sært. - Hvad mener du?
Den lugter af ... tis.
Det kan jeg ikke lugte.
- Det er her, jeg arbejder. - Sejt.
Min chef bliver tosset, hvis hun finder ud af det her.
- Her er lidt åbent. - Kom med.
Her er bedre, men er det der, hvad jeg tror?
Det er kødrummet, og det her er et dødt får.
- Hvor er det klamt. - Jeg skal nok passe på dig.
- Hvad tænker du på? - Måske skulle man blive vegetar.
- Fryser du? - Nej.
- Klokken er vist mange. - Nu skal jeg køre dig hjem.
- Det har været en okay aften. - Det synes jeg også.
Det var dejligt at kysse dig.
Du løj! Jo, du gjorde. Du skulle ikke på arbejde.
- Du gik til fest i klovnetøj. - Undskyld.
Sådan noget må du ikke gøre.
Du må aldrig lyve for mig igen.
Hvis man ønsker og ikke siger det til nogen, går det måske i opfyldelse.
Kissinger, Nixon og Agnew, og du har kun to kugler ...
Tommy? Har du hørt, hvad der er sket med Pappass?
- Nej, jeg kom for sent. - Han stjal en cykel og blev fyret.
Hans far sender ham vist væk.
Jeg har ikke set Pappass i dag. Han er nok bange for at vise sig her.
Hvad så, hvis han har stjålet en cykel? Han har stadig sit job her.
I amerikanere og jeres moral. Jeres puritanisme gør mig tosset.
Du skal en tur op i byen.
Åh nej.
Hej, dame!
Tommy, er det dig? Min lille mand.
- Hvordan gik festen? - Rigtig godt, men det er Pappass.
Han har stjålet en cykel, og nu er han væk.
- Han er aldrig hjemme. - Hvad var det for en cykel?
En, som vi sparede op til.
Efter festen ville Melissa og jeg gerne være alene.
- Så du gik fra Pappass? - Han arbejdede jo.
Det er din skyld ...
- Han mister sit job ... - Det er din skyld!
Han er jo din kammerat. Han stjal cyklen til dig.
Han ved, han ikke kan komme med dig nu.
- Jeg går ingen steder. - Nej, men du forandrer dig.
- Hvad forandrer jeg mig til? - Noget, han aldrig bliver. En mand.
Sikke noget fis! Jeg tager ikke skylden for ham.
Det er ikke fis. Det er kærlighed. Det er kærlighed.
Nu er der ingen, der kan fange os!
- Hvorfor tog du den? - Fordi jeg er en skidt fyr.
- Stjal du den til mig? - Som om!
- Jeg ved godt, hvad jeg gør. - Slap nu af.
- Jeg ved, hvad jeg ved og ikke ved. - Det ved jeg godt. Slap af.
De tog mit job fra mig.
Så det var dig, der stjal cyklen, og ikke mr. Pappass?
Ja.
Det ligner dig ikke. Det er ikke den Tom Warshaw, jeg kender.
- Hvorfor stjal du den? - Fordi jeg ville have den.
Selv om man ikke må begære materielle ting. Som Lots kone gjorde.
Det er søreme en smuk grøn cykel. Hvad ville du kalde den farve?
- Hvabehar? - Cyklens farve.
Tante Grøn.
Tante Grøn. Jaså.
- Det er en smuk tante Grøn. - Ja.
Tak, fordi du kom og sagde det. Du bliver bortvist i en uge.
Og dit stipendium bliver taget op til revision.
Du kan følge timerne til og med i dag og få opgaver med hjem.
- Din mor bliver frygtelig skuffet. - Ja.
Les enfants. Vi har prøve, så I må fåkusse.
Mr. Warshaw? Må jeg lige låne dig?
Vi har et lille dilemma her.
Da jeg genansatte mr. Pappass, fortalte jeg om din indrømmelse -
- og sagde, at du accepterede din straf. Han blev meget ophidset, -
- og sagde igen, at han havde stjålet cyklen. Men for dig.
Tal ikke til ham, men til mig. Hvem står bag?
- Mig. Jeg stjal den for Tommy ... - Hold mund.
Jeg kastede en citron derind. En kæmpestor, smuk citron.
Så han arbejdede for dig? Han stjal altså cyklen for dig?
- Det er rigtigt. - Jeg fik ikke nok ilt under fødslen.
Ti stille, mr. Pappass.
Tyveri er én ting. Et svagt øjeblik, pludseligt begær, det er tilgiveligt.
Men dette psykologiske spil, dette spind af bedrag, -
- udnyttelsen af en svag sjæl, er mere end en isoleret hændelse -
- og vidner om en grundlæggende og dybt foruroligende karakterbrist.
- Har du noget at sige, mr. Warshaw? - Pappass stjal cyklen for mig.
Jeg er dybt skuffet over dig.
Gå hjem med dig. Skolen kontakter din mor angående strafudmålingen.
Du har taget tre af dem.
Jeg har taget nogle nervepiller.
Nu vil jeg tælle fårepiller.
De tager dit stipendium fra dig. Du ender i rendestenen.
- Jeg ender ikke i rendestenen. - Det gør du uden uddannelse.
- Jeg ender ikke i rendestenen. - Jo, du gør så.
Det gør du ikke, for vi skal nok slå dem. De er os slet ikke værdige.
- Vi kæmper. - Og vi vinder. Tom-mås.
- Siger Pappass ikke det? - Nogle gange, mor-mås.
Sjovt.
Smut med dig. Lad være med at pylre om mig, din hønemor.
Du kvæler mig.
Mor!
Vågn op, mor! Vågn op!
Hallo? Den er gal med min mor!
Hej mor. Ved du, hvilken dag det er?
Det mente jeg jo nok.
Se, det er den 20.
Det er den 20. Mor!
Jeg bliver 13 i dag.
Tommy, siger du?
Her er en Tommy, som vil tale med Melissa.
Jeg er med.
Nej, jeg forstår.
Desværre, du må ikke komme ind.
- Hvorfor ikke? - Det ved jeg ikke.
Kan du ikke spørge, om hun må komme herned?
- Det kan jeg ikke. Smut nu. - Hvorfor ikke?
Det går ikke. Hør her. Livet er langt. Det skal leves.
- Hvor gammel er du? 15? - 13.
13? Du har glemt hende om en uge. Smut nu med dig.
Hvem fanden er I?
Hej, Tommy.
Kan du ikke huske mig? Jeg hedder Monty Bean.
- Og min kone, Sondra Head Bean. - Hej, Tommy.
Jeg er din mors grandfætter.
Vi er kommet fra Toronto for at passe dig. Indtil alt er normalt igen.
Og vi elsker bare New York.
- Hvad betyder "normalt"? - Der skal ordnes en masse.
Du skal have en værge. Du er jo mindreårig.
Din mor kommer ikke hjem igen. Har lægen ikke sagt det?
- Jo. - Og forstod du det?
Ja. Hun tog før mange piller, og nu er hun hjernedød.
Hun er i en "vedvarende vegetativ tilstand", og jeg tager mig af hende.
Ikke dig eller dig, men mig.
Godt så. Men altså ...
Vi, Sondra og jeg, tager os af dig, -
- indtil vi finder et sted til dig. Har du øvervejet militærakademiet?
For fanden da, Pappass.
Dame!
Tommy! Har du min tjald?
- Hvad hedder du? - Jeg kan godt lide "dame".
- Hvad er dit rigtige navn? - Hvorfor?
Jeg vil vide, hvem der har ødelagt mit liv! Hvad er dit rigtige navn?
- Hvad er der sket? - Ikke noget.
Jeg gjorde bare, hvad du sagde.
Jeg er bortvist fra skolen, Melissa vil ikke se mig, og min mor ...
Min mor tog en overdosis, og det er min skyld.
- Hvad gjorde hun? - Tog piller, da jeg blev bortvist.
- Hun ligger i koma. - Hvad med din far?
Han er død, og de der åndssvage mennesker ...
De der militærmennesker ...
Hvad skal jeg gøre?
Der er fremmede folk derhjemme.
Livet er hårdt.
Men du er en heldig mand. Du er fri.
- Løb. - Hvorhen?
Hvor som helst. Du er en fri mand. Løb!
Jeg venter på dig. Jeg vil se dig.
- Jeg vil se dig. - Du kommer aldrig til at se mig.
- Hvorfor ikke? - Jeg slog min mand ihjel.
Mens han sov. Med de bare næver.
Jeg er morder. Jeg hader mænd. Og kommer jeg ud, gør jeg det igen.
Hvis du kommer i vejen, slår jeg måske dig ihjel.
- Jeg er ligeglad. - Det er ikke for sjov. Løb.
Væk. Og lad være med at se sådan på mig. Jeg er ikke din mor.
Jeg kan ikke hjælpe dig. Vil du vide, hvad jeg hedder?
Jeg hedder Bernadette Odelia Glacer. Og jeg vil aldrig mere se dig.
Skrid med dig. Løb!
Hvem er det?
Er det dig, Jack?
Min søn, min smukke dreng.
Hvorfor var du væk så længe?
Jeg havde nogle problemer. Jeg har problemer.
- Behøver du at gå igen? - Ja.
Det er vel ikke, fordi du ikke elsker mig? Det var jeg så bange før.
- Nej da. - Elsker du din mor?
Ja, jeg elsker min mor.
Er det mine penge? Godt.
Her, tag du dem.
Tag du bare pengene.
Tak, mrs. ... mor.
Intet åndedræt. Hent lægen.
Jeg skal bruge far-ansigtet en sidste gang. Okay?
Og du skal bare holde mund, ikke?
Hvor mange gange skal jeg sove? Indtil du kommer tilbage?
Ikke så mange gange.
- Hvem skrev "Den franske affære"? - Det ved jeg ikke.
Er du ikke lidt ung til at købe en flybillet?
Min far står derovre.
Han har noget med halsen, så han må ikke tale. Det er ikke så godt ...
Beklager, men jeg bliver nødt til at se noget legitimation.
- Legitimation? - Far, vis ham dit id.
Dit id, du ved.
Jeg kan ikke tale.
Jeg skal lige ringe.
Hvad fanden foregår der her?
Jeg kommer for sent på arbejde på grund af dig.
- Jeg gør bare mit arbejde. - Det gør jeg også.
Det her er min uniform. Jeg er pedelmedhælper.
Du vil vel ikke have, at jeg ringer til pastor Duncan?
- Hvem? - Pastor Duncan!
- Jeg er selv kristen ... - Så giv knægten hans billet!
Det varer lige et øjeblik.
Din sinke!
Du skal ikke lade din far pisse på dig.
Og ikke for mange sodavand, du bliver bare tyk.
Og er der noget med skolen, så tal med Duncan om det.
For han er ikke så stor en nar.
- Og hvis Simone ... - Gør noget godt, Tommy.
Lov mig det. Gør noget godt.
Det lover jeg.
Tom-mås.
Jeg fortalte min kone det hele den aften. At jeg sov på gaden, -
- indtil jeg blev tegner på et blad, så jeg kunne klare mig selv.
At jeg prøvede at glemme fortiden og holdt mig for mig selv, -
- indtil jeg mødte hende og gerne ville have min egen familie.
- Hvorfor fortalte du mig det ikke? - Jeg dummede mig. Jeg er en kryster.
Jeg var blevet vant til ikke at fortælle nogen noget om fortiden, -
- men da jeg førelskede mig i dig ... Hver morgen tænkte jeg, -
- at nu ville jeg sige det, og alligevel sagde jeg ingenting.
Til sidst var der gået al for lang tid. Hvis jeg så sagde det, -
- ville du måske blive bange, fordi jeg løj så godt, og forlade mig.
Og så sagde du ikke noget, og så gik jeg alligevel fra dig.
Det er det, vi amerikanere kalder ironi.
Jeg vidste, han var en dum amerikaner.
- Du vidste ingenting. - Han taler jo som John Wayne.
Lad dem nu få fred!
Den nat sagde jeg mere til hende, end jeg havde gjort i et år.
Og da solen stod op, blev det min tur til at lytte.
Jeg har altid vidst, at du havde en tomhed i hjertet.
Og jeg var bange for, at du ikke følte noget for Odell og mig.
Det er derfor, jeg fortæller dig det her. Så du kender mig.
Men det er jo kun ord. Du må begynde forfra. I New York.
Tag af sted.
- Jeg kan ikke bare begynde forfra. - Men vi skal begynde forfra?
Du må tage tilbage. For at komme videre.
Jeg er bange for at tage tilbage til New York.
En mand er kun en mand, hvis han kan være sig selv, uanset hvor han er.
Det er den mand, jeg vil have.
Odell har brug for den mand.
Ellers er det her ikke andet end en godnathistorie.
Jeg tror ikke, jeg kan kende hende. Jeg så aldrig rigtig hendes ansigt.
Jeg ved, hun var sort. Det var hendes hånd i hvert fald.
Men hun sad inde for at have slået sin mand ihjel.
- Det kan ikke passe. - Hvad mener du?
Kvindefængslet var ikke sådan et. En morder ville aldrig ende der.
- Hun sagde, hun havde dræbt manden. - Hvorfor skulle hun lyve for dig?
For at få mig til at løbe. Løbe min vej.
Bernadette?
Jeg hedder Tom Warshaw, må jeg komme ind?
Det er Tommy. Vi talte sammen for længe siden, mens du sad i fængsel.
Du kan nok ikke huske mig.
Jeg ville bare sige, at jeg lever.
Jeg tog til Paris. Jeg har en kone og en søn.
Min søn hedder Odell.
Lige som Odelia.
Jeg stiller en gave til dig herude. Det er stadig ikke din tjald.
Tommy!
Dame ...
Du har et smukt ansigt.
Vi gjorde det, vi var nødt til. Ikke også?
Det er i orden. Hun forstår det godt. Din stakkels mor.
Hun ved, en dreng er nødt til at tage af sted for at kunne komme tilbage.
Løb, Tommy.
Jeg behøver ikke at løbe længere. Jeg kan godt gå nu.
Det ved jeg godt. Og jeg ved, at du kan danse.
Men det her er et skidt sted for en hvid knægt. Så løb med dig.
Løb.
Løb, Tommy.
Davs.
- Flot cykel. - Kig engang på den.
- Bor du her omkring? - Ja, jeg er født og opvokset her.
Så kan du måske hjælpe mig. Jeg har glemt, hvem der skrev den her bog.
Den hedder "Den franske affære".
Ved du det? Var det Ivan Putinumskij?
Nej, han skrev "Den russiske affære". Det er jo et russisk navn.
Nå ja.
- Den er skrevet af Jacques Opifiss. - Ja, det er jo et fransk navn.
Flot cykel. Meget.
Og "Den kinesiske affære"? Hvem skrev den?
- Lang Heng Pik. - Det er et kinesisk navn.
Hvad med "Den åbne kimono"? Ved du, hvem der skrev den?
Ligner jeg måske et bibliotek?
- Nej, men jeg ... - Smut med dig.
- Jeg ville bare ... - Få dig et liv.
Tommy!
Jeg har gemt din bibel.
Alle de flyvende papirkugler. Jeg har gemt dem.
Din baseball-bibel. Jeg har gemt den til dig.
Det har du tegnet.
- Har du tilgivet mig? - Ja. Tilgivet hvad?
- Se dig lige engang, Tom-mås. - Se hvad, Pap-kass?
Nu er det dig, der har far-ansigtet.
Min far er død. Jeg har sovet mange gange siden.
Canceren åd ham op. Cancer er krebsen i horoskopet.
Krebs ad libitum for 6 dollar og 15 cent.
- Det er jeg ked af at høre. - Krebsen spiste alt det hårde først.
De dele af ham, som var vred over, at jeg er en sinke.
Lige før han døde, da han kun var næsten død, var han så rar.
Så var der kun de bløde dele tilbage.
Han var den sødeste mand. Han sagde hele tiden, at han elskede mig.
Jeg kan ikke lide skaldyr.
Nogle gange tror jeg, at krebsen spiste mig, mens jeg lå i maven.
At den spiste alle de kloge dele. Tror du, det var det, der skete?
Du har da masser af kloge dele.
Kinesermad, kabel-tv, kold appelsinvand.
Jeg kunne godt vænne mig til det her!
Det er flere tal, end jeg har trykket før. Ringer du til en pige?
- Tommy har en kæreste! - Det er ikke en pige, men en dame.
En dame! Uh, en dame!
Taber.
Hej. Det er din amerikanske telefonven.
Hej, far. Hallo?
- Kan du huske mig? - Vent nu lige lidt.
Hallo!
- Har du ikke taget Odell med? - God service I har her på hotellet.
- Der er han jo. - Meget morsomt.
Ikke så hurtigt, jeg har en passager!
- Hvor skal vi hen? - Det ved kun jeg. Vent og se!
Så er vi der næsten.
Hvor er vi? Markedet er derovre.
Kvindefængslet.
- Hvad er der? - Der lå et fængsel her.
Her lå retsbygningen og fængslet. Nu er der et bibliotek og en skøn have.
Steder forandrer sig, ligesom mennesker gør.
Som når man får hår dernede, du ved, Odell.
Jeg er for eksempel ikke længere en sinke.
- Nå? - Nej.
- Hvornår skete det? - Det var i 1984. Om foråret.
Da blev jeg mentalt handicappet i stedet for.
Og i 1987 eller 1988 blev jeg så udfordret i stedet for handicappet.
Måske er jeg i gang med at ændre mig lige nu. Hvad bliver jeg mon så?
- Så er der også håb for dig, far. - Nå, så det er der!
Din far elskede forandring. Vi havde et budjob, og vi sparede penge op.
Så smed jeg alle pengene i floden og ønskede, at ingenting blev ændret, -
- men det fik alt til at ændre sig. Det var her, vi begravede det hele.
Er din bonheur gjort nu?
Boner.
To dage i USA, og din accent bliver frygtelig. Ikke boner.
- Bonheur. - Boner.
- I taler mærkeligt. Hvor er I fra? - De er fra Paris.
Tillykke med fødselsdagen, Odell.
Så det var sådan, du og Pappass cyklede rundt?
På en måde. Ikke helt.
Overhovedet ikke. Det var altid mig, der trampede i pedalerne.