Jeg har altid været min egen værste fjende.
Du kommer alt for sent!
- Hudson Milbank. - Du kommer for sent. Hudson Milbank.
Du kommer for sent.
Selv på min karrieres allervigtigste dag.
Jeg var så usikker på, hvad jeg var.
Jeg var ikke den samme længere.
Jeg levede i en slags evig drømmetilstand -
- men omgikkes folk, uden de mærkede det. Jeg var på autopilot.
Jeg er bange for, jeg aldrig kommer ud af det.
Mit livssyn er enkelt: Jeg vil være en glad person med glade tanker.
Og vi er alle kun ét skridt fra total katastrofe.
Tag det roligt, mand.
Men jeg ville ikke tage det roligt.
Jeg ville standse tankestrømmen, den evige bekymring og angst.
Jeg anede ikke, at 12 sug på en joint på 12 minutter -
- kunne sende et allerede sårbart sind ud over afgrunden.
Gudfader!
- Du gode gud! - Du har bare røget for meget.
- Det skal nok gå. - Jeg er færdig!
Fra da af led jeg af så skræmmende symptomer -
- at det opslugte hvert øjeblik af min tilværelse.
Den officielle betegnelse var "depersonalisering".
Ligegyldig hvad jeg gjorde, gik det ikke væk.
Så hvad var det egentlig?
Depersonalisering er en varig følelse af fremmedgørelse.
Som om man er en udenforstående iagttager af sine egne tanker.
Er der noget galt?
En følelse af, at verden er uvirkelig eller mærkelig.
Som en drømmelignende tilstand. Med andre ord: Jeg var færdig.
- Kunne du høre det? - Ja. Er det slemt?
Hold armene ud til siden, og rør næsen med pegefingrene.
- Åbn bare øjnene. Du fejler intet. - Det er umuligt.
- Jeg laver aldrig sjov med hjernen. - Jeg ramte næseboret. Så du det?
- Men intet føles virkeligt. - Måske bør du tale med en psykiater.
Jeg lever også ret spartansk. Ikke fordi jeg er nærig -
- men jeg er bange for, at det skal gå så skidt, at jeg ikke kan fungere.
Så jeg åbnede mit checkhæfte og havnede hos en psykiater -
- som var specialist i kreative typer, som det rablede for.
- Kender du ordet dysforisk? - Jeg vidste det. Jeg er blevet gal.
Det er psykotisk.
Dysforisk er, når man ikke er helt tilpas i sin egen krop.
Sig det igen.
De næste uger talte jeg ikke om andet.
Det betyder, at jeg ikke har det godt i min krop.
Tom havde været min skrivepartner i syv år. Vi passede sammen.
Han var skribent, jeg bondefanger. Selv nu solgte jeg bedre end ham.
- Hvad med fremmedgørelsen? - Stik gaflen i mit øje. Jeg føler intet.
Men er du klar til præsentationen i næste uge?
- Jeg sidder og lider. - Ja, men det her er vigtigt.
- Hvorfor røg jeg den pot? - Vi må sælge noget.
Jeg rørte aldrig stoffer i skolen.
Du leder altid præsentationerne, så du må lægge gaflen før mødet.
Hvorfor tog jeg ikke bare et par sug? Hvorfor røg jeg det hele?
Jeg har røget hele livet, men har aldrig stirret på bestik.
- Har I en kalkunburger? - For helvede!
Okay så...
- Hvad med psykiateren? Er han god? - Han har gået på Harvard.
Så kan det ikke blive bedre. Hvad sagde han?
At det vil hjælpe min selvtillid, hvis jeg stod først på hvert andet manus.
Han er en idiot. En idiot fra Harvard.
Jeg så golfkanalen i 23 timer i går.
- Hvorfor golf? - Det er beroligende.
- Det er grønt, og folk hvisker. - Så du går slet ikke ud?
Det er lidt mere, end at jeg ikke trives i min krop.
Hvad skal jeg gøre?
Hudson.
Det er vigtigt, at du er sammen med andre. Selv om du må tvinge dig selv.
Du er vel nok en sød hund! Du er så flot.
Har man det ikke bedre efter 12 ugers terapi, bør man finde en anden.
Det var uge 14 med dr. Townshend, men vi var blevet venner.
- Står S'et for Scott? - Ja.
- Må jeg kalde dig det? - Nej.
Jeg overlevede ventetiden mellem konsultationerne -
- ved at se de længste film, der fandtes.
- De skal afleveres på torsdag. - Så må jeg se dem alle i aften.
Okay.
Dr. Townshend.
Tænk, at jeg stødte på dig! Hvordan går det?
Fint.
Jeg har været i videobutikken.
Hej.
Jeg må vel gå hjem og vente på vores næste møde.
- Det er i morgen, ikke? - Fint.
En patient.
Townshend havde givet mig clonazepam.
"Tag efter behov", og det betød mandag-fredag og i weekenden.
En blå pille svarede til tre øl.
To reducerede følelsen af håbløshed med en tredjedel.
Man tog flere, hvis man var blevet afvist af sin psykiater.
Jeg elskede bedøvelsen, men der var én ulempe: Seksuel dysfunktion.
Jeg tændte ikke længere på et almindeligt samleje.
Jeg måtte spille de mest ekstreme 20 sekunder om og om igen.
Knep mig med din tunge!
Selv om jeg var blevet afvist, gav jeg dr. Townshend en chance til.
Han var ude med sine venner. Han var stadig engageret i mig.
Fortsæt.
- Jeg keder dig vist. - Undskyld?
- Du faldt i søvn. - Nej.
- Du snorkede. - Jeg lyttede.
I går regnede jeg ud, at jeg havde brugt 2650 dollars hos dig -
- og jeg føler mig stadig lige gal, så hvis du snorkede...
Du gør en stor sag ud af ingenting, Hudson.
Til den pris burde du vedkende dig mig, når vi mødes på en restaurant.
Måske bør vi snakke om det her. Du er tydeligvis vred.
Ja, jeg er vred. Jeg stoler på dig.
Du er min forbindelse til sund fornuft, og vi har et bånd... Helt ærlig!
Intens træning var mit næste skridt.
Hvis endorfin-niveauet øges nok, kan hjernens kemi ændres.
Jeg fandt et hold fuld af lesbiske. Det var sært beroligende.
Okay, det er jeres tid, så giv alt, hvad I har i jer!
Efter 30 minutter troede jeg, noget skete, men det var psykosomatisk.
Mine ben kunne lige så godt have tilhørt en af de lesbiske.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre. Jeg havde ikke været hjemme i fem år.
Måske lidt kontakt med familien var det, jeg havde brug for.
- Hvad er det for noget galskab? - Det er angst. Ikke andet.
- Ak ja... - Min dreng?
Jeg ønskede at få hjælp af min far, men han var meget pragmatisk.
Jeg får altid det samme råd.
Tror du, det var den pot? Hvorfor skulle jeg ryge så meget?
Bare tag dig sammen, så skal det nok gå.
Jeg overvejede at kontakte min storebror Stan, der var min helt.
- Jeg har travlt. - Et glas vand, før jeg cykler hjem?
Jeg er i gang med at skrive. Der er en tankstation på hjørnet.
- Min dreng? - Jeg kan ikke få vejret.
- Hvad er der? - Han kan ikke få vejret.
For guds skyld. Hold op med at opføre dig som et barn!
Træk vejret.
Han hyperventilerer.
Så må det vist være nok, min dreng.
Kontakt med familien var ikke svaret. Jeg måtte til LA og læge mig selv.
Jeg ved, at du er der! Hudson, kom så, stå op!
Benene ned på gulvet. Pas på, du ikke snubler i tøjet.
Jeg banker på døren. Luk op.
Tag tøj på. Vi har et møde om 30 minutter. Kommer rengøringen aldrig?
- Jeans og T-shirt i dag? - Jeg dør.
- Fint nok. Så kører jeg. - Jeg må sove.
Hvad med den her skjorte? Hvad siger du så?
- Jeg kan ikke gøre det. - Jo. Skjorten skal på øverst.
Og bukserne skal, utroligt nok, nederst.
Benene over kors, Også bukserne.
Hvor er skoene? Der må sko til. Hvorfor det? Fordi du skal ud.
Flot. Jeg venter i bilen. Vi skal have den her opgave.
Hvordan går det så nu?
- Bedre end i bilen, ikke? - Gud i himlen!
- Kan du holde ud til efter mødet? - Jeg kan skjule det.
Han kan tage imod jer nu.
Du kan godt begynde nu.
Undskyld, jeg kommer for sent.
Fandens!
Da jeg så på hende, blev jeg trukket tilbage i virkeligheden.
Vil i høre versionen til 50 millioner eller 100 millioner?
Du gjorde det! Lad os få os noget at spise.
- Den pige er en engel. - Hvad? Hvem?
- Udviklingspigen. - Åh nej. Nej, lad nu være.
- Hvad er der? - Husker du sidste gang? Kopipigen?
Blomsten og regnen og besættelsen over hendes ungdommelige gåpåmod.
- Vi arbejdede ikke i et år derefter. - Det er anderledes med denne pige.
Okay, måske det er helt anderledes.
Men det er også noget helt andet med penge i kassen. Okay?
- Okay. - Fint.
- Fandens! - Hallo?
- Er Hudson der?
- Ja. - Er du Hudson?
- Ja. Hvem er det? - Sara Harrison.
Hvem?
Du var på mit kontor i dag. Du fedtede for min chef.
Ja. Hej. Det er mig.
- Er det i orden, at jeg ringer? - Ja, selvfølgelig.
- Hallo? - Hallo?
- Jeg tænkte på, om du ville mødes. - Os to?
Hvornår?
En helt almindelig ske.
Du har set den tusind gange. Helt almindeligt bestik.
- Imponerende. Hvor blev den af? - Det er magi.
- I dit skød? - Det er en åndssvag tryllekunst.
Jeg har set dig før. Til en fest for nogle uger siden.
Du sad alene i en sofa, og en hund kom hen til dig. Du gav den...
En chip.
Du så meget ensom ud.
Det er bare sådan, jeg ser ud, når jeg virkelig har det sjovt.
- Du så ud, som om du helst ville gå. - Gjorde jeg?
Der var noget satans tiltrækkende ved dig. Undskyld. Sødt.
Jeg bander, når jeg bliver ophidset. Det er ikke Tourettes Syndrom.
Hun var fantastisk. Under desserten begyndte hun at tale om sin eks.
Han tog en pistol fra handskerummet og skød sig i hovedet foran ekskonen.
Hun blev tiltrukket af ustabile mænd, og det var jo perfekt.
Hvad er din største frygt?
Jeg har to.
Den første er, at jeg pludselig bliver gal.
Og den anden er... at der skal ske noget med min far.
At han skal dø?
Jeg vil helst ikke have, at du siger det.
- Er du bange for ordet? - Jeg frygter, at hvis jeg siger det...
- Så sker det? - Ja.
Det gør det ikke.
Død, død, død. Dø, dø, dø... Ser du?
Ingenting.
Det sker ikke, når du siger det. Det er sådan, min hjerne fungerer.
Forventet levetid for mænd er 72 år. Det er 25.000 dage.
Man sover en tredjedel. Så er der 16.000 tilbage.
Bruger du halvdelen på at finde ud af, hvad du vil, er der kun 8.000 tilbage.
Jeg er 36, så jeg har kun 4.311 dage tilbage.
Hvis jeg ikke bliver syg eller påkørt af en bus.
Du er en usædvanlig person.
Min far er fysiker. Han underviser i strengteori.
- Interessant. - Også affæren med en studerende.
- Skal jeg gå med ind? - Det ville jeg gøre.
- Hvad er der med ham? - Han kan lide mig.
Han giver mig cd'er og indrammer de sange, som minder ham om mig.
- Folk stirrer altid på tallene. - Ja.
- Jeg tror, det er, fordi de er nervøse. - Ja.
- Hvad synes du? - Det lyder godt.
- Helt ærlig? - Det er det værste, jeg har hørt.
Smid den i pejsen.
Hvor har du fået alt det her fra?
- Hvad er det? - En skildpadde.
Jeg knuste hovedet. Jeg så basketball, og det lortehold tabte -
- så jeg kylede fjernbetjeningen på fjernsynet, og hovedet gik af.
Det kan jeg se. Du er sindssyg sød.
Synes du, jeg er sød?
- Jeg synes, jeg har et stort hoved. - Du har i det mindste en hage.
Se her. Jeg går ud i ét fra hagen til halsen. En "hagehals".
- Et øre er større end det andet. - Det kan jeg ikke se.
- Løgnere havner i helvede. - Nu kan jeg se det.
- Du har faktisk ikke nogen hage. - Du ligner nærmest en løve.
- Du ligner nærmest en ugle. - Ugle?
En ugle uden hage.
Jeg må gå.
Hvorhen?
Jeg har en aftale i morgen, som jeg havde glemt.
Hvordan virker den her?
- Ødelagde jeg det hele? - Jeg ringer, så vær forberedt.
Du ligner faktisk en ugle.
Du kan altså virkelig lide hende?
Fortalte du hende, at du led af depersonalisering?
- Hvordan var det? - Det værste, jeg nogensinde har set.
Du bør tage kuglen og smide den i min pejs.
Hun fik mig med ud om dagen.
Vi gjorde ting, som var lige så trygge som golfkanalen.
Nætterne var værst, så vi så "Lawrence af Arabien" -
- "Broen over floden Kwai" og "Mænd af den rette støbning".
Hun lod til at kunne lide det. Jeg kunne forblive tryg for altid.
Jeg synes, vi skal gå ud i aften.
Ud?
Jeg troede, vi skulle se Star Wars-trilogien med kommentarer.
Det ved jeg godt. Star Wars-trilogien er morsom -
- men måske kan vi lave noget andet.
Selv om Tusindårsfalken var det ældste rumskib, reddede det alle.
Ja, det gjorde det.
- Jeg overvejer at købe en ny bil. - Hvorfor det?
Du skal ikke tro, at jeg kan lide at køre i en ti år gammel bil.
Mange i LA har ikke forsikring, så de stikker af, hvis de kører ind i en.
Du behøver ikke imponere mig, Hudson.
Det ved jeg godt.
Og jeg ser på hus.
Lad os tage derind!
- Er det fint nok med dig? - Ja. Og dig?
Imponerende.
- Du bør give hende fem dollars. - Fem dollars?
- Jeg har kun 20. - Du får dem tilbage.
Du bør vaske dine hænder.
- Den er god. - Jeg finder lige nogle vådservietter.
Okay.
- Hvorfor er der lås på døgnbutikker? - Stjæler du tit?
- Stjæler? - Kuglepennen.
- Nej, jeg betalte for den. - Lad være med at lyve. Det hader jeg.
Hvorfor gør du det?
- Det ved jeg ikke. - Jo, du gør.
Det giver mig en følelse af kontrol, adrenalin...
Jeg kan ikke komme sammen med en, som stjæler.
- Det er kun småting. - Lige meget. Det er forkert.
- Det ved jeg. - Gør du?
Ja. Det vil ikke ske igen.
Det er bare noget, du siger.
- Leverede du den tilbage? - Som om det aldrig var sket.
Tak, Hudson.
Nej, tak til dig. Det er forkert at stjæle. Jeg vil ikke gøre noget forkert.
Du er vel klar over, at vi ikke har haft sex endnu?
Ja, det er jeg klar over.
Vil du tage mig med hjem til dig?
Til mig?
Det er næsten som en skihytte.
Ja, det er ret hytteagtigt.
- Er det lejet? - Jeg betaler en månedlig afgift.
- Hvad fanden var det? - Det er bare en egernfamilie.
- Vil du have noget? - Hvad har du?
Jeg har pasta. Ikke noget sovs, men skal jeg lave noget pasta?
Det er sødt af dig. Men vi har jo lige spist, så...
- Hvad med lidt flaskevand? - Jeg har ikke flaskevand i huset.
Jeg mener, det er svindel. Vand fra vandhanen kontrolleres strengere.
Vand fra vandhanen er helt fint.
Hudson, hvad er du ude efter i et forhold?
En, som kan holde ud at være sammen med mig, tror jeg. Her.
Tak.
Hvad med dig?
Jeg vil vide, at selv om mine arme og ben skulle falde af -
- vil vi alligevel være sammen ligegyldigt hvad.
Og at mit navn lyder anderledes, når det kommer fra hans mund.
Som om det er trygt der.
Eller at jeg tager parfume på, og han aftershave -
- og når vi går ud, kan vi lugte hinanden.
En, der får dig til at smile, når du er træt. Det er vigtigt.
Man fortæller noget, selv om man er bange for, at han så ikke elsker en.
Men når man har sagt det, elsker han faktisk en endnu mere.
Eller hvis man siger, at man kan lide hans skjorte -
- og så begynder han at gå med den hver dag.
Mit bedste eksempel på det er mine bedsteforældre.
Min bedstemor har leddegigt og kan ikke lakere sine tånegle.
Så min bedstefar gør det for hende.
Hele tiden.
Selv om han også har leddegigt.
Kan du lide mit hjem?
Jeg kan lide dig.
Hvad laver du?
Kan du ikke sove?
Vil du tænde for fjernsynet?
- Er det godt? - Rigtig godt.
Hvor mange piger kan falde i søvn til en golfturnering?
Måske mange, men det var den første, jeg havde mødt.
Du skal aldrig vise dig her igen, hører du?
Jeg kunne ikke skjule min lidelse for altid. Jeg måtte se at blive rask.
Jeg fik en specialist i en teori, som var: "Klap i, og tag medicin".
- Så, doktor... - Richmond.
Sagen er den, at jeg tror, jeg har forelsket mig i -
- den smukkeste, mest utrolige og mærkeligste kvinde i verden.
Hun er så pæn. Hun tror, hun har et stort hoved, men det har hun ikke.
I går fuldbyrdede vi vores forhold. Jeg havde sex... Vi havde sex.
Det burde have været fantastisk -
- men jeg tænkte kun på, at hun ikke måtte se den kuglepen, jeg stjal.
Jeg sagde, jeg havde leveret den tilbage, men det havde jeg ikke.
Jeg tænkte kun på det, da jeg skulle... Så hjælp, for fanden. Hjælp!
I en fuld elevator, står du bagest eller ved døren?
Hvad?
I en fuld elevator, står du bagest eller ved døren?
Bagest. Ved døren. Ved døren.
Men nogle gange stirrer jeg på tallene, fordi jeg bliver nervøs.
- Hører du stemmer fra fjernsynet? - Som ikke er en del af programmet?
- Ja. - Nej.
Jeg tror, vi skal begynde med divalproex-natrium.
- Hvad er det? - Er antipsykotisk middel.
Er jeg psykotisk? For jeg føler mig psykotisk indimellem.
- At du spørger beviser, at du ikke er. - Hvorfor så tage psykosemedicin?
I små doser kan det hjælpe mod tungsind, som nok er dit problem.
Jeg troede, det var derfor, jeg fik på clonazepam.
- Har en fra Harvard udskrevet det? - Ja.
Idioter. Du må holde op med det straks.
- Hjælper det mod depersonalisering? - Det finder vi ud af.
- Er der bivirkninger? - Intet, du skal bekymre dig om.
- Har du taget antipsykotika før? - Jeg er ikke psykotisk.
Jeg spurgte, og det beviste, at jeg ikke var det.
Jeg tager dem mod depersonalisering.
- Er du klar over bivirkningerne? - Det skulle jeg ikke bekymre mig om.
Tågesyn, forstoppelse, tørre øjne, tør mund, problemer ved vandladning.
Intet, jeg skal bekymre mig om?
Tardiv dyskinesi:
Permanente ufrivillige bevægelser i ansigtsmuskulaturen.
Jeg havde intet valg: Galskab eller sjældne trækninger i ansigtet.
Vent en time, min dreng. Jeg lader bagdøren stå åben.
- Hvor har du været? - Hvad? Her.
Jeg har ringet og ringet.
- Hvad er klokken? - Næsten fire.
Jeg faldt i søvn.
Jeg faldt i søvn på badeværelset.
Faldt du i søvn på badeværelset?
Hudson, hvad er det, der foregår?
Ingenting.
- Fortæl mig, hvad der foregår. - Ingenting!
Jeg vil vide det.
Fagtermen er depersonalisering -
- men jeg kan ikke forklare dig, hvad det er, da du ikke har det.
Vil du ikke nok prøve?
Når jeg er urolig, og det er jeg hele tiden -
- bliver mit forhold til virkeligheden helt forvredet.
Jeg ser på min hånd, men den føles ikke...
Jeg ser og hører dig snakke, men det føles ikke virkeligt.
- Føles ikke jeg virkelig? - Det hele startede med pot.
Jeg tror ikke, pot kan forårsage den slags.
Jeg troede, du ville gå fra mig, hvis jeg sagde det.
- Har du snakket med nogen om det? - Mange.
De giver mig piller, men dem får jeg det bare værre af.
Føler du nogensinde, du har det bedre?
4.45 om morgenen.
De næste 20 minutter er det eneste tidspunkt, byen er helt øde.
Det føles, som om vi er de sidste mennesker på jorden.
Jeg ville ønske, det altid var sådan her.
Du kan ikke leve sådan her.
Nogle gange ønsker jeg, at jeg ikke levede.
Jeg tror ikke, du forstår, hvad han går igennem.
- Jeg er bekymret for ham. - Lad mig berolige dig.
Folk, som taler om at begå selvmord, gør det sjældent.
Jaså? Jeg kom sammen med en fyr, som talte om det hele tiden.
Og så skød han hovedet af sig.
Hudson, jeg vil gerne tale med Sara alene et øjeblik.
Jeg vil gerne vide, hvorfor du er her.
- Fordi jeg holder af ham. - Hvorfor?
Fordi han laver åndssvage tryllekunster.
Fordi man kan ikke vælge, hvem man forelsker sig i.
Min pige skulle ikke til min terapeut.
Hun var fantastisk. Hun forsvarede mig og satte ham på plads.
Hun ved for meget om dig nu.
- Hun kan bruge det mod dig. - Til hvad?
Som et trumfkort. Hvis der er noget, hun vil.
Nej, det vil Sara aldrig gøre.
Okay. Ved du hvad?
Okay... Hun lyder fantastisk.
- Skal vi arbejde nogle timer? - Ja. Det kan vi godt.
Da de første medicinske forsøg slog fejl -
- bombarderede dr. Richmond mine neurotransmittere.
Sertralin, bupropion, MAO- inhibitorer, fluoxetin, hydroklorid.
En stoleleg med piller, hvor jeg ikke fik nogen stol.
Jeg bekymrede mig ikke om etiketterne. Jeg søgte bare lindring.
- Held og lykke med dem her, Hudson. - Tak, Rick.
- Vi må slukke for det her. - Bare én turnering mere.
Hvordan er din virkelighedsopfattelse nu?
Lad os...
Du... Lad os blive gift.
- Hvad? - Lad os blive gift.
- Mener du det alvorligt? - Ja.
- Ægteskab er et helvedes ansvar. - Det ved jeg godt.
- Og hårdt arbejde. - Det ved jeg.
- Du er ikke klar til at blive gift. - Jo, jeg er.
Jeg vil have børn en dag. Tror du, du kan klare det?
Vi bør ikke tale om ægteskab -
- nu hvor du går gennem det her... halløj.
Sig det bare. Det her lort, som ingen kan gøre noget ved.
- Du skal nok komme gennem det. - Hvad nu, hvis jeg ikke kan?
Det skal du nok!
Ja, men hvad hvis jeg ikke gør?
- Hvis jeg skal være sådan altid? - Det tror jeg ikke på.
- Du skal holde op med at være så... - Hvad?
- Negativ. - Negativ?
Jeg beklager, at alle har perfekte synapser og går rundt i en lykkerus -
- mens jeg ikke kan fornemme om denne blomst er virkelig!
Hvis du bare venter på, at jeg får det bedre...
Det her er sådan, jeg er.
Tom havde ret. I bedste fald ville jeg være en byrde -
- som konstant ønskede at blive bekræftet i, at jeg ikke var gal.
Det var et spørgsmål om tid, før hun ikke orkede mere.
Sabotere det bedste i mit liv? Selvfølgelig kunne jeg det.
Er du klar?
Hvad er der?
- Du sagde, du ikke ville gøre det. - Det gjorde jeg heller ikke.
Jeg ved, hvad du prøver på. Lad være med det.
- Hvad prøver jeg på? - Du lovede det.
- Det her er mig, okay? - Sådan noget pis!
Vil du gøre det forbi? Tror du, du er så helvedes uforbederlig?
Så gør det forbi.
Så sig til mig, at det er forbi. Men du skal selv sige det.
- Pis! - Pis...
- Sagde jeg ikke, at hun ville gøre det? - Hun gjorde intet. Jeg ødelagde det.
Okay, så sig undskyld.
Nej, hun fortjener en normal person. Ikke en sindssyg kleptoman, som...
...frier til hende.
- Du trænger til en anden type kvinde. - Så jeg kan gentage det hele?
Nej, hør på mig.
Der er hun. Tiltrækkende. En helt anden type. Gå hen og sig hej.
- Det kan jeg ikke. - Se på mig. Hvem er din bedste ven?
- Dave Wilson. - I denne by.
- Dig... - Tak. Det er den bedste måde.
Ikke noget med at fri, og nævn ikke golf. Bare snak med hende.
Hun rejser sig og går. Nu slår du til.
- Hun skal på toilettet. - Perfekt. Af sted!
Du nægter at tro det. Hun er læge. Specialist i kognitiv adfærdsterapi.
Utroligt. Og hun er lækker!
Kognitiv adfærdsterapi: Man skal ændre sine negative tankemønstre.
Ville det fungere? Jeg tvivlede, men hun var højst kvalificeret.
Professor ved UCLA, master fra Stanford og Cambridge.
Havde skrevet bøger og artikler i medicinske tidsskrifter.
At sige: Jeg hader mig selv for at miste min drømmekvinde -
- er et eksempel på overdrivelse. En bedre måde at sige det på er:
I øjeblikket er jeg ked af, at vi ikke er sammen længere -
- men mange forhold går i stykker.
Hvad kan jeg gøre for at ændre adfærd næste gang?
Er du gift?
Et andet område, vi skal arbejde med, er kategorisering.
Ja, men er der en hr. Doktor Blaine?
Det er ikke relevant for din behandling.
- Hvor kommer du fra? - Vi er her ikke for at tale om mig.
Men det er Texas, ikke sandt?
Arkansas. Okay?
De fleste terapeuter ville aldrig forlade deres trygge kontor -
- men dr. Blaine tog sine patienter med ud i felten.
Jeg kan ikke.
Der er ingen forbindelse mellem at sige et ord og din fars helbred.
- Hvorfor friste skæbnen? - Det vil gøre dig mindre angst.
Okay, giv mig et øjeblik.
Du kan godt, Hudson.
Død.
Det virkede. Han har det fint. Han klipper hæk.
Der ser du.
- Har patienter inviteret dig ud? - Det sker.
- Har du nogensinde sagt ja? - Aldrig.
- Hvad med middag med mig? - Det tror jeg ikke.
- For vi har et professionelt forhold? - Netop.
- Hvad hvis jeg ikke kommer mere. - Det ville nok ikke være klogt.
Men hvilke regler gælder så?
Du er meget sød, Hudson, men jeg tænker kun på, at du får det bedre.
Var det derfor, du rødmede?
Som en del af behandlingen, mailede dr. Blaine mig øvelser -
- til mellem konsultationerne. 1. opgave: Tælle negative tanker.
- Hallo. - Hudson. Det er dr. Blaine.
Forstyrrer jeg?
- Jeg laver bare kognitive lektier. - Fint.
Jeg har fundet en interessant artikel om kortisolniveauer -
- som kan være til hjælp. Du bør læse den.
- Jeg har den faktisk med mig nu. - Ja, helt klart.
Høje kortisolniveauer øger adrenalin.
Det kan påvirke følelsen af depersonalisering.
Interessant.
Jeg læser videre i weekenden. Jeg håber ikke, du måtte køre langt.
Nej. Mit lille hummer ligger kun fem minutter herfra.
Hummer? Det er sikkert ikke et hummer.
Hold da op... Det er et hummer!
Det er det eneste sted, jeg føler mig tilknyttet.
Det er næsten som en tryg havn.
- Jeg er ked af, du har det sådan her. - Tak.
- Det er uretfærdigt. - Tak.
- Og det er sandt, at jeg rødmede. - Jeg vidste det.
Rent terapeutisk er det vigtigt at få det frem i lyset.
Jeg synes faktisk, du er charmerende, tiltrækkende og morsom -
- men som tingene er, kan der ikke ske noget i den retning.
Beklager.
- Døren... - Binder.
- Sludder og vrøvl. - Det var hendes første sex i syv år.
Det var som at have et såret dyr på mig.
- Det er helt galt. - Hvad skal jeg gøre?
Se, om du kan gå til hende uden at betale... To af chokoladekagerne.
Det er helt og holdent min fejl. Utilgiveligt.
Jeg har talt med en kollega -
- for at finde en, som kan overtage dine konsultationer.
En, som kan få mig til at sige "død"?
Det er nødvendigt. Jeg kan miste min autorisation.
Jeg kan ikke gå til en anden. Det skal være dig.
Hudson, vi gik over stregen.
Kan vi ikke bare glemme det, som skete?
Kan du det?
Ja.
Den første gang var spændende. Men jeg lod hende udnytte mig -
- så hun kunne gøre mig rask. Jeg var en kognitiv luder.
Dr. Blaine igen. Kan vi mødes før tolv, Hudson? Det vil passe mig.
Hej. Det er Tom. Jeg arbejder, det gør du ikke.
Husk det møde i næste uge med produktionschefen.
Den chance kommer ikke igen, partner. Du må give alt. Ring.
Hudson, det er dr. Blaine igen. Ring til mig hjemme, når du kan.
Jeg håber ikke, jeg har fyldt din telefonsvarer op.
Telefonsvareren er fyldt op.
Er det det her, sveskejuice, og så døden?
- Boller du stadig psykiateren? - Jeg tør ikke gøre det forbi.
Hun laver ekstra research og afbestiller andre patienter.
- Det kan blive slemt. - Hudson?
- Du godeste... - Nu blev det slemt.
- Jeg synes, vi skal spise frokost. - Spis frokost, spis frokost.
Jeg tænkte, det var bedst at sige det, jeg vil sige, på et offentligt sted.
Det er sket noget med mine følelser. Min opførsel har været... Skrid!
- Uacceptabel. - Den slags sker.
Nej. Bemærkede du mit tonefald til tjeneren lige før?
Ja, det gjorde jeg.
- Det må slutte. Os to. Det her. - Jeg er enig.
Jeg analyserede min adfærd i nat. Bebrejdede og foragtede mig selv.
- Sådan har jeg det hver aften. - Tak, fordi du siger det.
Jeg har hørt på andres følelser i så mange år, at jeg har overset mine egne.
Og alt det kommer ud nu på restauranten foran alle de her folk?
Det er noget, jeg må håndtere.
Jeg har det bare så meget bedre nu.
- Jeg har endda fået appetit igen. - Tunen ser god ud.
Nej, det går ikke. Jeg elsker dig, Hudson.
- Hvad? - Jeg elsker dig!
Det må du undskylde. Jeg ville ikke råbe.
- Jeg troede, du kunne håndtere det. - Jeg tænker på dig hele tiden!
Jeg er håbløs. Du vil ikke have mig. Jeg er smigret over, at du tror, du...
Jeg har følelser for dig. Efter 15 år med kognitiv terapi -
- ved jeg lidt om følelser.
Hvad er der galt med mig? Jeg opfører mig sindssygt. Tilgiv mig.
Kan du tilgive mig? Jeg synes, vi skal gå.
- Jeg må bare stille dig et spørgsmål. - Vent, til vi er udenfor.
Nej. Jeg må vide det nu.
Tror du, under andre omstændigheder, du kunne føle det samme for mig?
- Jeg tror, du skal slappe lidt af. - Slappe af?
Jeg tror, jeg ved, hvordan jeg er. Og jeg ved, hvordan du er.
Et omvandrende generaliseret angsttilfæIde med cykliske problemer -
- forladthedsfølelse og en tendens til hypomani -
- og som overdriver helt vildt! Jeg elsker dig!
Løb!
- Jeg har ikke mødt din familie. - Hvordan gik det med terapeuten?
Mr. Milbank? Det er fra professor Paula Simons kontor.
Vi har en ledig plads i vores depersonaliseringsprogram.
Kontakt os venligst.
Dr. Simon var den eneste læge i USA, som forskede i depersonalisering.
Jeg ville gennem de fire dage.
Endelig skulle jeg møde andre depersonaliserede folk.
- Hvor er de andre? - Andre?
- De andre skøre deltagere? - Der er kun dig her i weekenden.
Jeg skal tage blodprøver på dig hver hele time i 72 timer.
Det mener du ikke?
Det siger alle sjovt nok. Du møder dr. Simon på søndag.
Jeg er verdens mest egoistiske person.
Jeg ødelagde det bedste i mit liv, fordi jeg var bange.
Vi ses om en time.
Tæl baglæns fra 2004 med spring på syv.
Begynd forfra, hvis du laver en fejl.
1997, 1990...
Har nogen af jer været i seng med en patient?
Jeg burde fokusere på prøverne -
- men for første gang tænkte jeg ikke på mig selv. Kun på Sara.
Du lider af depersonalisering.
Det ved jeg. Hvordan kommer jeg af med det?
- Det ved vi ikke endnu. - Der står en fantastisk pige på spil.
- Det har jeg hørt. - Og potten?
Den udløste noget, som lå latent. Det var nok sket alligevel.
- Men ikke helt sikkert? - Du var nok disponeret for det.
- Hvad skal jeg gøre? - Det findes medicin. Og terapi.
- Jeg har prøvet alt. - Så bør du forsone dig med det.
Skal jeg forsone mig med det?
Jeg kender en dygtig kognitiv adfærdsterapeut ved UCLA.
1,3 kubikmeter bagageplads. Det finder du ikke i en Mercedes.
Lyst og rummeligt, en smuk baghave, flot parketgulv...
Jeg tager det.
- Hej, Tim. Hvor er hun? - Hun er rejst.
Hun tog med en fyr. Til Maui.
En taxa fra lufthavnen hentede hende for to timer siden.
- Hvilket flyselskab? - Jeg synes dårligere om ham end dig.
- Hvilket flyselskab? - Delta.
Den bliver bugseret væk!
Vent et øjeblik.
- Hvad vil du her? - Han får dig ikke til at bande som mig.
- Tag hjem. - Hjem til hvad?
Du er den eneste, jeg er mig selv med. Den eneste, jeg slapper af med.
Jeg har købt et nyt hus og en bil. Og jeg køber et mindre fjernsyn.
Det handler ikke om hus, bil eller tv.
Hvad så med det her: Jeg elsker dig.
Lad være med at sige det.
Du kan redde mig, og du vil ikke engang prøve.
Sara...
Kom.
Fandens!
Hallo?
- Kan vi snakke sammen? - Jeg taler lige.
- Far er død, og du arbejder? - Det er bare min bror. Fortsæt.
Hvad fanden er der galt med dig?
- Hudson, hvad laver du? - Ingenting.
- Hvad skete der mellem jer to? - Det spiller ingen rolle.
Det sagde han også. Du bør gå ned til de andre.
Hold nu op med det der.
Hold nu op!
For helvede!
Hvad er der galt med dig? Hvorfor har du altid været så vred på mig?
Laver du sjov? Man siger, at et barns tre første år er de vigtigste.
Slog du mig i hovedet i de år? Hvorfor er jeg blevet sådan her?
Det var heller ikke let for mig.
Er du klar over, hvor egoistisk du var som barn?
Jeg var et barn. Børn er egoistiske.
Fint. Jeg var en elendig mor. Er det det, du vil høre?
Ja, det er det, jeg vil høre!
Jeg troede...
Af alle børnene troede jeg, at du og jeg...
At vi lignede hinanden mest.
Det er i hvert fald sandt.
Måske var jeg ikke så omsorgsfuld, som jeg burde have været.
Det må have været meget svært for dig at sige.
Min teori var enkel. Hvis marihuana havde udløst problemerne -
- kunne jeg ryge synapserne tilbage til normal.
Der lå ingen videnskab bag, bare fornemmelse og ren desperation.
Var jeg bange? Meget. Ville det virke? Det skulle det.
Det skal nok gå.
Har du virkelig ikke mere?
Har du ikke mere?
Åh nej!
Jeg trængte til adrenalin for at få virkelighedsfølelsen tilbage.
Jeg fortjente det. Og jeg vidste, hvad der skulle til.
Hvad glor du på?
Det er nok bedst at holde lav profil.
Hvad har du gjort?
Jeg har stjålet et par Air Soles.
Gode sko.
Hvad har du gjort?
Ingenting. Men det kan de ikke lide.
- Det skal nok gå. - Nej.
Jeg savner Sara.
Jeg tror ikke, jeg kan skrive længere, og jeg er helt alene.
Har du set mig før?
Jeg er gået forbi dig og din hund uden for butikken hundredvis af gange.
Hundredvis af gange uden at give dig noget.
Det ved jeg.
Jeg venter her sammen med dig.
Var det virkeligt nok for dig?
Måske havde dr. Simon ret i, at jeg var disponeret for det.
Det var bare let at skyde skylden på potten.
Måske var det bare mig. Jeg var mit problem.
Måske havde far ret. Jeg skulle bare tage mig sammen.
Hej. Jeg er her for at sige, at jeg elsker dig.
Selv om du bare vil sige: "Og hvad så?", så elsker jeg dig.
- Okay. - Farvel.
Hudson, jeg tror, du begår en fejl.
Vi bør lave en aftale, hvor vi vurderer, om du skal ophøre med at komme.
Det er din hjernekemi, der taler. Det kommer hele tiden ny medicin.
Her er din betaling.
Er det første gang? Jeg kan vente sammen med dig.
Du kommer alt for sent! Hudson Milbank.
- Du kommer for sent. - Hudson Milbank. Du kommer for sent.
- Beklager, jeg kommer for sent. - Det gør ikke noget.
I kan tage en afgørelse på stedet, og det glæder min partner.
Så vi har arbejdet hårdt for at kunne præsentere noget godt for jer.
Det er ikke sandt. Han har arbejdet hårdt.
Det er ham, der skriver. Og han er virkelig god.
Jeg kan kun imponere jer med mit vrøvl, og det holder ikke, så jeg går.
- Ja, jeg går. Tom overtager herfra. - Jeg kan sætte dit navn først.
Du ved, at du kan klare det her.
Skal du bruge en godkendelse?
Vil i høre versionen til 50 millioner eller 100 millioner?
Værsgo. De økologiske bananer var udsolgt.
Tak. Hvordan går det med Sara?
Hun er...
Lige der! Hun er lige der!
- Kan du klare dig? - Ja.
- Hej. - Hej...
- Hvordan har du det? - Godt.
Godt.
- Hvordan har du det? - Godt. Bedre.
Jeg bliver aldrig helt normal.
Jeg har det stadig bedst kl. 4.45 på hjørnet af Ventura og Woodman.
Du skal vide, at hvis du mistede arme og ben, ville vi stadig være sammen.
Jeg håber ikke, det sker, for dine arme og ben er... meget flotte.
Og når jeg sagde dit navn, ville det altid føles trygt.
Og jeg kan altid prøve det med parfumen og aftershaven.
Jeg vil prøve at få dig til at smile, når du er træt.
Jeg ved, du tror, det er svært, men jeg tror, jeg kan.
Og du skal aldrig være bange for at fortælle mig noget som helst.
Og hvis du kan lide skjorten, vil jeg ikke tage den af i en måned.
Jeg vil gerne lakere din bedstemors tånegle, så din bedstefar slipper.
Du behøver ikke redde mig, Sara. Men jeg vil elske dig resten af livet -
- så det ville været bedre, hvis du var i nærheden.
Okay.
Tekster: Prima Vista