Hej. Du Iyssnarpå kommentatorspåret
till filmen vi hade nöjet att göra, Mulan.
Jag heter Pam Coats och är filmens producent.
Jag hade turen att fåjobba med två fantastiska regissörer.
Jag heter Barry Cook.
Och jag heter Tony Bancroft.
Jag gillar hur filmen börjar.
Det var en enkel teckning som Hans Bacher gjorde,
med vattenfärg på rispapper.
Men att få det animerat,
var JeffDuttons förtjänst.
Som vår artistiska koordinator kom han på ett sätt
att visa linjerna på ett klurigt vis,
så det såg ut som om de målades dit
och skapade en effekt
av att det sögs in i rispappret.
Vi åkte till Kina för research och jag minns första dagen
när vi kom till Kinesiska Muren.
Det var en fantastisk dag och det var flaggor överallt.
Det inspirerade till den här scenen, för vi satt på muren
och hörde Ijudet av flaggorna.
- Flaggornas fladdrande i bergen. - Vi filmade en hel del.
Muren är bred nog att rymma sex hästar i bredd.
Den är väldigt vacker.
Fanns det falkarpå någon flagga?
Det fanns fåglar.
Minns ni hur många gånger vi pratade om öppningsscenen?
Vi diskuterade fram och tillbaka
om hur mycket vi ville avslöja om vår skurk, Shan-Yu,
i den här första scenen.
Till en början såg vi inte ens ansiktet.
Vi behöll honom mörk och mystisk.
Han är på väg att göra något som vi fick inspiration till
från vår research.
Det var Iångt mellan tornen på muren,
och de tände faktiskt signaleldar i tornen
så att folk skulle veta vad som hände, och det inspirerade oss.
Nu vet hela Kina att ni är här.
Vi gjorde olika versioner,
där vi visade Shan-Yus alla trupper
på andra sidan muren,
men insåg att det var mer spännande
att bara visa Shan-Yu som ledaren,
och sen visa antalet hunner han har, som en överraskning,
i lavinscenen, det blev riktigt bra.
Shan Yu är deras ledare.
Vi grupperar vårt försvar runt ert palats.
Nej.
Här möter vi Chi Fu.
Chi Fu.
Ja, ers höghet?
Vi hade mycket kul med Chi Fu,
honom kunde vi göra som en riktig tecknad figur.
...men jag tror att mina trupper kan stoppa honom.
Pat Morita är kejsaren. Han var rolig att göra.
Och James Shigeta spelade generalen.
Det var kul, tvåjapanska skådespelare
spelar två kinesiska ledare.
Behaglig, artig.
Scenen där Mulan introduceras
kämpade vi med ett bra tag,
för att komma på hur vi skulle presentera henne.
Som vanligt räddas vi av Chris Sanders.
Chris Sanders är bildmanuschef och han Iyckades verkligen bra
med att visa vem hon är,
för om man inte faller för den här karaktären,
var det inte Iönt att fortsätta med berättelsen.
Han fångade hennes originalitet.
Han är ganska originell själv.
Döpte han inte hunden till Lilla Tufsen?
- Jag tror det. - Vilket vi älskade.
Faktum är att han inte bara skrev karaktären för Lilla Tufsen.
Vi älskade teckningarna han gjorde i sitt bildmanus.
De använde vi som slutgiltig design.
Han gör också rösten som Lilla Tufsen.
Han gjorde ett kul gläfsande Ijud,
som vi bestämde oss för att ta med.
Det är fortfarande kul.
Den här scenenjobbade vi också med, fram och tillbaka,
om hur mycket humor det skulle vara.
Jag älskar den. Det är min favorit.
Han sitter och ber till sina förfäder.
Det skulle vara roligt,
men fick inte gå över gränsen.
Tonen var viktig,
för det är en komedi, en action,
och ett drama.
Många olika delar som sätter olika ton
och var det passar att Iätta upp med ett skämt
är alltid svårt att avgöra.
I hela filmen behövde vi Iätta upp med komiska scener
efter vissa dramatiska delar.
Vi gick genom dramatiska delar, väldigt allvarliga,
för att sen Iätta upp lite.
Bra. Li! Är din dotter här än?
Äktenskapsmäklerskan är ingen tålmodig kvinna.
Hon får inte vara sen... Jag skulle bett våra förfäder om Iycka.
Vad vet de?
Joe Grant var en mästare på karaktären syrsan.
De symboliserar tur.
Vi köpte syrsburar i Kina.
Joe gjorde de första teckningarna
och föreslog att vi satte en syrsa där.
Genom hela produktionen kunde vi komma tilljobbet
och upptäcka en liten sketch
som Joe hade puttat in under dörren med Cri-Kee i farten med något.
Joe Grant är en av de äldsta animatörerna och artisterna
som är kvarpå Disney Studios. Hanjobbade med den första Snövit.
Han var rolldesigner för den filmen
och ritade Häxan.
Han gick från att rita Häxan i Snövit
till Cri-Kee i Mulan.
Han är riktigt begåvad och charmig.
Ja, värre har jag sett!
Här förvandlas lump och trasor
Till silkesrosett!
Poängen med den här sångscenen
var att visa normen som Mulan försökerpassa in i.
Det här visar vad samhället
förväntade sig av en kvinna på den tiden.
Vad är det här?
Vad stod det på hennes hand?
- Minns ni? - Det var...
Det var det hon skrev i början?
Hur man är en god hustru och dotter.
Just det.
Som en skola.
Sådant som skulle kunna hänga på väggen i en flickskola.
Var det inte David Wang, somjobbade med Mulan
på kontoret i Florida,
som översatte åt oss?
David eller Chen-Yi.
David Wang undervisade i Peking. Var det Peking?
Och Chen-Yi Chang är från Taiwan,
och de hjälpte oss mycket med översättningar,
kulturforskning och sådant.
Chen-Yi är så mångsidig. Fenomenal.
Flera av karaktärerna bygger på hans arbete.
Han fick titeln karaktärsdesigner
men han var så mycket mer än det.
- Han gjorde mycket. - Han gjorde allt.
Designade templet...
Bakgrundsinfo kring kostymerna.
Till vilken dynasti varje kostym hörde
för att bli så korrekt som möjligt.
Vi baserade filmens utseende på Tangdynastin,
vilket förmodligen är närmsta tid
för då Mulan levde.
Förmodligen, ja.
Den närmsta som verkligen hade en egen stil och arkitektur.
Många serpå arkitekturen i filmen,
och den påminner om något man mer ser somjapansk arkitektur,
men det är den kinesiska som influerade hustak och så vidare.
Det är mer tydligt i Kejsarstaden,
men den är starkt påverkad av Tangdynastins design
och särskilt palatset som fanns i Kina på den tiden.
David Wang gjorde de kinesiska linjeteckningarna
över Kinesiska Muren i öppningsscenen.
Han hade studerat den.
Det är en konstform i sig, att försöka få linjerna
så eleganta och vackra.
Han gjorde en stor del av vår kinesiska kalligrafi
genom hela filmen.
Allt som står med kinesiska tecken
betyder något.
Ibland något roligt, ibland inte.
Vi blir stolta över dig!
Bra. Mulan!
- Här! - Talar utan tillåtelse.
Surpuppa, det är hon.
Testerna som Mulan måste göra,
äktenskapsmäklerskans till exempel.
Det måste hon klara, vilket inte helt stämmer med kinesisk historia.
Det var inget de måste göra, men det kändes bäst i vår berättelse,
för att visa att hon misslyckats.
Det var också ett sätt att visa hur mycket hon ville
att hennes pappa skulle vara stolt över att hon klarat testet,
att hon till och med skriver fusklappar.
Det visar hur viktigt det var för henne.
När hon misslyckas, får det än större betydelse.
Um, tänk efter innan du skvalar - talar.
Detta ska ge dig ära och berömmelse.
Här kommer en scen...
Eftersomjag varit animatör för Disney i många år,
villejag animera lite i filmen.
Jag animerade scenen, som strax kommer,
när Cri-Kee ramlar nerpå hennes blus.
Det var roligt, för
jag gillar hur äktenskapsmäklerskan är tecknad.
Den tog fyra månader att göra?
- Det kan stämma. - Var beredda.
Det kanske var fyra månader. Två veckor eller fyra månader.
Men den var rolig att göra, och den påminner mig
om hur roligt det är att stänga in sig på sitt kontor och inte gå på möten.
Bara teckna, det man alltid vill som artist.
Kan jag ta den där...
Ett ögonblick.
Där... Nästa.
Där är den. Det är min scen.
- Det är Cri-Kee där. - Borta.
Blinka inte. Den är slut.
Det är en klassiker inom komedin,
att se en auktoritet bli förödmjukad.
Charlie Chaplin brukade göra den typen av saker.
- Det är kul att titta på. - Och Barry älskar Charlie Chaplin.
Jag är ett stort fan.
Här kommer en del roliga saker.
Vi tänkte attju värre äktenskapsmäklerskan såg ut i slutet,
desto mer vanhedrar hon Mulan.
Är det blodpudding som kommer ur ögonen?
- Vad är det? - Hon har olja i ögonen.
- Hon utgjuter sitt land. - Som en tårta som blivit förstörd.
Något komiskt blir till något
känslosamt och dramatiskt.
- Det var den tonen vi ville uppnå. - Detta är en favoritscen.
- Mark Henns animering. - Så vackert.
Här kommer Mulans sång Reflection.
Detta var den första Iåten som skrevs för filmen
av Matthew Wilder och David Zippel.
Låtarna i en musikal
blir som tältpelare som flätar samman berättelsen,
och allt den byggerpå.
Det var viktigt första gången vi hörde den
att den landar och verkligen berättar vem hon är.
- Och vad hon ville. - Och vad hon ville.
Vanligtvis är detta huvudrollens "Jag vill" -sång,
men Mulan vill inget hellre än att få vara sig själv.
Det var vad vi kämpade med i den här sången.
Vad handlar den om?
Vijobbade mycket med texten.
Det fanns två saker hon ville,
hon ville vara sig själv och göra sin pappa stolt.
Det spelade in. Detjobbade vi mycket med.
- Ja. - Att få den biten rätt.
När vi hörde den första gången
i Feature Animation huset i Burbank, för många år sedan,
slog det oss hur fantastiskt
passionerad och känslosam den är,
och vi visste att den var speciell.
Det är lika delar symbolik,
yin och yang, men att hon är lite kluven.
Som att, vilken av dem?
Vem är jag? Är jag den de vill att jag ska vara?
Eller är jag någon annan?
Det är en fin bild, och sådana visuellt ikoniska stunder
ärprecis vad som hjälper oss att förstå hennes dilemma
utan en massa ord.
Nästa scen
när den började i filmen,
när de gick hem från staden.
- Just det. - Hon och pappan kom hem.
I stan hade de sett nyheten att kriget brutit ut
och han plockade en blomma.
Det var så slående när Chris Sanders gjorde det,
att så småningom fick det sin plats i filmen,
men den scenen ändrade inte mycket på innehållet.
Det är den enda scen vi behöll.
Vi bytte bara plats till deras trädgård.
I den här scenen gjorde vi något kul.
Lite mer Mulan bakom kulisserna,
när Chi Fu ropar ut namnen på de som ska ut i krig,
är det i själva verket namnen på några i personalen
och artister somjobbade i produktionen.
- Man hör... - Hsiao och...
- Chang. - Chang, Chen-Yi Chang,
och Rita Hsiao, som var författare.
...tjäna den kejserliga armén.
Familjen Hsiao.
Familjen Yi!
Jag tjänar kejsaren i min fars ställe.
- Familjen Bra.! - Åh!
Om valet av skådespelare.
Jag minns mötet där vi pratade om
att ha pappan som en äldre man var svårt.
Vi diskuterade Iänge om pappan,
för vi ville att publiken
skulle tycka att pappan var för vek för att delta i kriget.
För om han kände att han kunde delta i kriget,
var vi rädda att publiken aldrig skulle förlåta honom
för att han inte följde efter sin dotter.
Vi kämpade med vad som skulle bli hans svaghet och hans ålder,
för vi ville inte att han skulle vara för klen,
att han kunde dö när som helst.
Men ögonblicket då han tar sin käpp och ger den till sin fru,
den värdighet han får,
var en av mina favoritscener.
Och scenen med dessa tre kvinnor.
Det är svårt att animera en svaghet på ett trovärdigt sätt.
Det är Iätt att det framstår som en dålig teckning,
eller dålig animering, det ser ut som ett misstag.
Det är någotjag tycker att Mark Henn, som är chefsanimerare förpappan,
fick med i karaktären,
något som är svårt att animera.
Vi ska ge Tom Schumacher äran
för att vi visarpubliken den offentliga sidan av Bra. Zhou, pappan,
hans offentliga framträdande.
Att han inte behövde käppen för att gå, att han var stark och kapabel.
Det byggerpå tanken om hans stolthet,
vilket är vad scenen handlar om.
Han är väldigt stolt, villig...
Och så hängiven hederstanken,
- att han är villig att offra sitt liv. - Ja.
Mulan tycker det är det dummaste hon någonsin hört.
Hon säger det till honom, vilket är ganska vågat.
Mulan är...
Det är en viktig poäng, Barry, frågan om heder är...
Ni kommer att höra ordet "heder" genom hela filmen.
Amerikansk publik,
har inte riktigt samma förståelse,
vi är inte vana vid hedersfrågan
så som kineser är och var.
Det behövde vi få fram,
eftersom det är till stor del därför hon gjorde det.
För amerikanska tittare,
gör hon det för hon älskar sin pappa.
Men utöver det försöker vi visa att det var för att hedra sin pappa,
för att hedra sin familj och förfäder, som hon gjorde allt hon gjorde.
När hon kommer tillbaka och visar all heder
som hon fått tilldelat sig av kejsaren,
som betydde något eftersom de var fysiska hedersbetygelser.
Detta är en av de första scenerna
som vi godkände förproduktion och animerade,
scenerna av Mulan som sitterpå den stora stendraken.
Det sattes i verket av Dean DeBlois,
en av våra bildmanusartister.
Han blev senare vår andre bildmanuschef,
men den här scenen blev godkänd direkt.
- Den var så bra. - Den sekvensen sade mycket.
Jag hade gjort några minibilder.
Chen-Yi Chang hade gjort en hel version en gång,
och sen gjorde Dean klart det.
Det är en pantomimsekvens,
så de visuella ikonerna är viktiga.
Något som Dean fick med är,
att varje gång du ser henne i rörelse,
eller att hon gör något annat i scenen, gör val,
ser man att ett ansikte tittar på henne.
Vi klipper alltid till ett ansikte, det kan vara en drake...
Man ser i nästan alla scener och på nya ställen,
att ett ansikte tittar på henne.
Dessa ansikten representerade förfäderna.
Återigen en känsla av att hon blir betraktad,
att förfäderna vet vad hon gör,
- att hon bryter mot familjereglerna. - Och det var ett stort bidrag.
Det använder vi nu, här med mormodern,
eftersom hon står för den spirituella sidan av familjen.
Hon är nästa som ska bli en förfader.
Hon kan kommunicera lite med dem, eller de med henne.
Hon har en spirituell förbindelse
och vet genast att något plötsligt är fel.
Jag ville prata lite mer om...
"Mulans beslut", kallar vi den här sekvensen.
Vi hittade något som ni kommer att få se här,
när Mulan bestämmer sig för att ta sin pappas plats,
hon står och tittar på dem i sängen
och Iämnar blomman.
En stor del av de västerländska tittarna ville ha mer.
- De ville ha... - En kyss.
...eller en kram, men det finns inte i deras kultur.
Vi fick en hel del anmärkningar,
"Det är så känslokallt", och: "Varför gör hon inte så?"
I en kinesisk familj skulle hon inte ha gjort det.
Hon visade sin pappa heder och respekt,
men hon behövde inte tvunget kyssa honom farväl.
Mark Henn Iyckades visa det bara genom en blick från Mulan.
Det är Iättare för en live skådespelare att visa det subtila.
Att Iyckas med det genom animering är ganska anmärkninsvärt.
Jag är inte säkerpå att folk inser vilken förmåga och begåvning
det krävs för att Iyckas med det.
Jag lever!
Vem behöver skyddas, store förfader?
- Säg ett ord och jag fixar det. - Mushu...
Det är första gången vi får se Mushu,
som animerats av min tvillingbror, Tom Bancroft.
En riktigt rolig karaktär att göra.
Mamma brukade alltid säga att hon var stoltast över honom.
Varför inte? Det är bra gjort.
Det är bra. Du har rätt, mamma.
Du vet djuren han pekarpå överst på sitt tempel?
- Är inte de zodiaktecken? - Jo.
Det är kinesiska zodiakdjur.
Kinesiska zodiaksymboler.
Och jag är en hund.
All glödande kinesisk kalligrafi,
ännu en liten Mulan-grej nummer 236,
är namnen på artisterna som jobbade med produktionen.
Författarna, Eugenia Bostwick-Singer och hennes man, Raymond,
skrev tillsammans och de gjorde rösterna för de två förfäderna.
De har skådespelarbakgrund.
Alla har fömodligen sett Raymond. Han har alltid spelat tandläkare.
Detta är karaktärenjag gjorde rösten till, American Gothic-versionen.
Alla kan inte bli akupunktörer!
I den här sekvensen
ville vi vara försiktiga
så att ingen blev stött.
Många kineser högaktar sina förfäder,
vi ville balansera det med humor.
Vi var tvungna att ge Mushu lite humor
annars skulle han Iätt kunna uppfattas som annorlunda.
Den här tidsperioden...
Under Mulans tid, när dikten skrevs,
hade buddismen inte kommit från Indien till Kina.
Den enda religion som fanns var vördnad
och hyllning av förfäder.
Och Konfucius tyckte,
vilket inte är så religiöst dock,
men det spelade roll, och det fanns därpå den tiden.
Dikten grundar sig på de fem Iärorna
i Konfucius filosofi.
...väck den stora stendraken!
- Där är den! - Det var min scen!
Såg ni? Visst var det kul? Det har jag animerat.
Tom var schysst nog att ge mig en Mushu-scen.
Jag älskar komedikaraktärer, så den var rolig att göra.
Han gick genom varje teckning, för han gillade inte dem.
Han njöt av det.
Han har aldrig Iåtit mig rita Mushu.
Tack, Tom.
Eddie Murphy var toppen att jobba med.
Vi hade trott att han skulle improvisera mycket mer när vi spelade in,
men i stället insåg vi att,
han gjorde en hel del hemarbete med att förbereda manuset,
och idéer som han tog med sig och försökte prova.
Det var toppen att ha fått jobba med honom.
Han var nog den snabbaste vi spelat in med,
för han var förberedd och hade
två, tre eller fyra olika sätt att prova på.
Vi kom in, spelade in honom och var snabbt klara.
Massor av energi.
När man letar efter röster, är det en sak man vill ha,
energin som karaktären ger.
- Inte nödvändigtvis hastighet. - Olika drag till rösterna.
Man måste skilja på sig själv och själva karaktären.
Varje gång vi såg Eddie, jobbade han på en ny film.
- Så han såg annorlunda ut. - Ny frisyr.
Eller ett litet pipskägg. En gång när vi spelade in var han helt skallig!
Han höll på med Holy Man.
Det var kul att se honom så.
Vi drev med honom så mycket som möjligt.
Tom Iyckades bra med att ta tillvara Eddies kvaliteter,
utan att för den sakens skull likna Eddie genom framförandet.
Efter det här fiaskot
måste hon ha medalj för att få komma tillbaka till templet.
- Vi gjorde sekvensen, 30 gånger? - Om och om igen.
Minst 30 gånger.
Mushu måste vara motiverad för att följa med Mulan,
men vi ville att han skulle göra det för sin egen skull,
så han ser till sig själv innan han hjälper henne.
Så att när han går tillbaka till templet ska förfäderna bli imponerade
och han ska bli befordrad.
Vem är förlorare då? Du eller jag?
Vi pratade om tonen tidigare.
Det bästa med Shan-Yu sekvenserna,
är att de gerpubliken en känsla av en annalkande dödsdom.
Och man undrar hur vi öppnar filmen.
Vi börjar med stora världen, Kina, och här är ett problem.
Shan-Yu kommer in och har en vendetta med kejsaren.
Man vet inte varför än.
Sen klipper vi. Kejsaren säger,
- den ende man som kan... - Riskornet.
- Det var ett bra tal. - Jag skrev den repliken.
- Den enda replikjag skrev. - Jag älskar den också.
Ett enda riskorn kan bli tungan på vågen.
En man kan vara skillnaden mellan seger och förlust.
Kejsaren pratade om något annat då,
men symboliskt sett pratar han om Mulan.
När vi går över till Mulan, ser man att även om hon inte är man,
representerar hon den mannen, det är stor dynamik i filmen.
Man får en känsla att varje gång man går över till den onde Shan-Yu,
så är det en del av en större berättelse.
Man undrar hur den här karaktären, denna lilla flicka, Mulan,
hur ska hon påverka utgången av den större berättelsen?
Till sist gör hon det.
Jag föredrar kvinna, kvinnan Mulan.
- Hon är en flicka, Pam. Hon är 16. - Hon är 16. Inte en kvinna än.
Mot slutet är hon en kvinna. Men från början är hon flicka.
Jag tycker att hon mognar, inte fysiskt, men som person.
Det är manligt och tufft.
Vi har inte pratat om Khan. Khan är hästen.
Khan är klassisk Tangdynasti-design.
Ner till de smala benen och till den fina nosryggen.
Ja, den Iånga nosryggen. Det är verkligen likt Chen-Yis original.
Vackert arbete.
Gör dig redo, din slingrande frälsare är här.
Jag är sänd av dina förfäder...
Cri-Kee gör skuggbilder.
Vi borde prata om denna sekvens
och historien bakom Mushus sång.
Vi tyckte att vi skulle ha en sång här,
och så skrev vi en sång eller två.
Vi skrev tre sånger. Vi skrev dem inte.
- Det gjorde vi inte. - Matthew och David skrev dem.
Vi tänkte från början,
att detta skulle vara ett sångavsnitt,
där vi skulle Iära känna Mushu genom en sång.
Och de skrev några bra sånger.
Varje gång vi gjorde det, kändes det som att filmen stannade.
- Det gjorde det. - Ja.
Om man gav den tid nog att bli en riktig sång,
- så stannade filmen. - Ja.
Jag gör inte den där tunggrejen.
Det funkade inte med berättelsen.
Det tog hårt på Matthew och David,
för de skrev så många Iåtar.
Om jag var mitt rätta jag, skulle din kossa dö av skräck!
Det är något vi pratar om.
När man börjar komma in i filmen,
får filmen eget liv och säger åt en vad den behöver.
Vi kunde komma till visningar med sången på plats,
och det första som slog en, var att filmen sa:
- "Jag hör inte hit. Ta bort mig." - Som ett organ som stöts bort.
Den passade inte in.
Som filmskapare är det känslosamt.
Man kommer i harmoni och till slut känns det inte rätt.
Det var ett tufft val.
Men vi fick genom idén.
Mushu säger "Ni har ett problem, och jag ska hjälpa er."
Säljer in sig själv till Mulan.
Axlar bak, bröst ut, fötter isär, huvet högt och...
Denna sekvens är en av de första som producerades.
När man påbörjar en produktion måste hjulen smörjas.
Detta la vi in tidigt,
innan vi hade alla karaktärer,
så det slutade med att vi fick göra om en del.
- Jag gjorde den tatueringen sen. - Gjorde du?
Det gjorde ont.
- Var har du den? - Här, på bröstet.
I stället för hår.
Vad glor du på?
Sopa till. Så hälsar killar.
Vi pratade fram och tillbaka om
hur mycket Ming-Na Wen, som gjorde Mulans röst,
skulle förändra röstläget
mellan att vara man och kvinna.
Vi testade olika Iägen, hon började Iågt,
och behöll rösten genom filmen, men det kändes onaturligt.
Så hon började Iågt och gick upp till sitt vanliga Iäge.
- Den här sekvensen... - Hon gjorde ett brajobb.
Vi såg henne i The Joy Luck Club och blev förälskade.
Hon gör berättarrösten i den filmen.
Helt underbart.
Det säger mycket om en skådespelerska,
för så vacker som Ming-Na är,
kan hon spela man väldigt bra också.
Jag tror det är till hennes fördel.
Scenen där hon bestämmer sitt namn,
är en intressant historia.
Vi har en visuell utvecklingsartist,
som målade alla bakgrunder,
som heter Sai Ping Lok.
Hans namn inspirerade oss
att kalla henne Ping när hon var man.
Det är ett bra namn. Det Iåter kul i våra öron,
men det är ett riktigt fint namn i Kina.
Den här sekvensen igen, vi försöker hålla på det till slutet.
Publiken vet inte att generalen är Shangs pappa.
- Inte undra på att han fickjobbet. - Ett tag var han inte Shangs pappa.
- Det stämmer. - Det ändrade vi sen.
Jag gav det en fin liten dynamik sen,
när man ser att generalen blivit dödad,
tillsammans med de andra trupperna, av Shan-Yu.
Så det betydde mer för våra karaktärer genom att hitta på den relationen.
Det speglar också Mulans utveckling och vad hon gjorde.
Hon gjorde det hon gjorde för att hedra sin pappa,
eftersom hon älskar sin pappa.
Shang kämpar med samma sak.
Det stämmer.
Han älskar verkligen sin pappa.
Han är nervös. Han försöker göra det rätta genom att göra honom stolt.
Vi gillade att det speglar samma tema.
Ledare för Kinas finaste trupper.
Man skulle kunna göra en hel berättelse om Shang och hans pappa.
Hela den berättelsen skulle kunna bli en film,
som skulle bli ganska intressant.
Det var svårt att veta hur mycket vi skulle Iägga i den berättelsen.
Förutom det så var den scenen viktig för oss.
Vijobbade hårt med att försöka förstå vart de varpå väg,
hur de två berättelserna möts.
Det pratas mycket om strategi och var folk är.
Shan-Yu är här, vi ska dit.
Till slut bryr sig inte publiken. Man förstår det när man följer efter
och ser att de ska hit och de ska dit.
Något annat vi
Iärde oss genom att studera David Lean filmer
var att alltid gå från vänster till höger.
När vår huvudkaraktärs berättelse gick framåt,
när hon närmade sig palatset, gick hon alltid från vänster till höger.
När hon gick mot sin berättelse eller mot det målet,
tog hon ett steg tillbaka eller gick från höger till vänster.
Det är ett bra knep, filmmässigt,
att alltid hålla riktning
och fokus på berättelsen visuellt.
...fixa saker, brassa käk...
Återigen har vi en fantastisk scen av Mark Henn.
En scen han animerade tidigt. Riktigt rolig.
- Det är nog en av hans första. - En av hans allra första.
En av de första som såldes till studion också.
Tanken att publiken ska instämma med idén
att hon faktiskt är en man.
- Lyckas med det. - Eller att hon spelar rollen.
Det var Ming-Nas förtjänst, animeringen och designen av Mulan.
Det märker man när vi tecknar henne som man,
hon har tydligare käkben och kantigare ansikte.
Tidigare i filmen när hon är kvinna,
har hon lite rundare, yppligare
eller femininare utseende.
- "Yppligare?" - Yppigare?
Tycker du hon ärypperlig?
- Är det vad du försöker säga? - Ja, det gjorde han med flit.
Jag tar om det. Hon har ett rundare, mer feminint utseende
och det kan man bara göra med animering.
Det är det roliga med animering, man ser inte när det händer.
Det är allt.
Litet trick.
Hörru, vi måste fixa till dig lite.
Jag älskar den här scenen. Se så vackert det är.
Ingen enkel scen att göra. Vijobbade mycket på den.
Vi fick aldrig genom idén,
men vi försökte visa att hon var en utstött
och placerad bland grisarna.
TIII att börja med tillhör hon de Iägsta.
Detta är så gulligt.
Jag tror inte vi Iyckades få den så rolig som vi ville.
På med paltorna.
Sätt fart. Har fixat frukost.
Kolla, risgrynsgröt, och den är glad att se dig!
Du, kom upp därifrån! Hon kan bli magsjuk!
Jag gillar skämtet med ett roligt ansikte i gröten.
...och slåss inte! Lek snällt.
Om de andra vill slåss
så sparka dem i baken.
Titta på Mulan här,
när hon vaknar, ser hon ut att precis ha vaknat.
Håret i oreda,
det var Mark Henns val.
Ge dig iväg och gör mig stolt!
- Vad då "Trupperna har gått"? - Har de?
Vänta, du glömde svärdet.
Barry Temple var chefsanimerare för Cri-Kee.
Han gjorde ett kuljobb.
Jeffrey Varab var chefsanimerare för Chi Fu,
han Iyckades verkligen fånga det vi ville här.
Han är en som man älskar att hata, Chi Fu.
Men du har träffat honom. Vi har alla honom...
- Du vet att folk gillar honom. - I våra liv.
Vi såg Shan-Yu som en som representerade det onda
i berättelsens stora skala.
Chi Fui var hennes skurk från dag till dag
som hon fick Iösa på ett personligt plan, hennes historia.
Han spelade en viktig roll i militärlägret.
James Hong gjorde rösten.
Sekvensen där Mulan smyger runt
och kikarpå Shang utan tröja.
- Baby. - Vi lade till detta mot slutet.
Vi hade visat filmen och tagit emot lite tips.
Tipset kom från Michael Eisner.
Han ville ha en romantisk touch,
så vi lade till den sekvensen.
Vi hade redan Iåtit Shang ta av sig tröjan,
eftersom han höll på med någon kampsport.
Men vi lade till Mulans tjuvkikande för att visa hennes intresse.
Sällan har man hört så många kvinnor
ropa så förtjust för en teckning.
För att nå pilen, behövs både och.
Ruben Aquino var chefsanimerare för Shang.
BD Wong gjorde rösten.
När vi var i Kina åkte vi till platsen där kampsporten uppstod.
Shaolintemplet.
- I Luoyang. - Och såg en uppvisning.
Det gav oss inspiration.
Vi har en Iång väg att gå.
Det här är en underbar sång. Den för filmens berättelse framåt.
Det är inte en sång bara för sångens skull, utan en berättelse.
Man ser hur det går framåt.
Ingen gillar Mulan. De Tres Gäng hatar henne.
Alla hackarpå henne, hon är ett totalt misslyckande,
och till slut växer hon in i filmen.
Mot slutet av den här sången,
har De Tres Gäng en ny sorts respekt för henne,
och hon börjar förändra sättet folk känner.
I den här sången ser man också något visuellt
som togs fram av vår art director, Ric Sluiter,
och vår layout-chef, Bob Walker,
som jag tycker gjordes på ett fantastiskt sätt.
När man ser Shang i början,
håller han på med kampsporter med stången och staven,
och man ser att det animerades
så att när helst man ser honom,
täcker han hela rutan,
vilket ger djup och perspektiv till scenerna.
Syftet var att visa att han tog mycket plats,
medan hon tog liten eller ingen alls.
Varje gång man ser henne,
placerade vi henne med mindre perspektiv
och mindre rörelse och djup, fram och tillbaka.
Det var något subtilt vi gjorde när vi utvecklade denna sekvensen.
När hon sen börjar Iyckas,
får hon mer dimensioner.
Här borde vi berätta om Donny Osmond.
Han gör den här sången.
Hans konsert var min första. Jag hade lila strumpor.
- Du var lite förälskad. - Det var jag nog.
När vi anlitade BD Wong var det som ett mirakel,
för han och Donny Osmond passade perfekt ihop
med BD Wongs talröst.
Jag träffade Donny Osmond på en restaurang i Beverly Hills,
vi gick ut och åt middag. Jag skakade.
Jag var så exalterad att få träffa
den här mannen som visar sig vara en fantastisk människa.
- Trevlig kille. - Med perfekt stämma.
Han satte denna sången.
Det var fantastiskt att jobba med honom, en dröm som gick i uppfyllelse.
Och mina föräldrar blev så glada att jag kände Donny Osmond.
Det var roligt.
Och i den här sekvensen, när hon klättrar upp förpelaren...
Något vi tänkte mycket på med Mulan, var att
tänka på hur en kvinna tar sig an saker.
Ofta har en kvinna inte samma fysik som en man,
så vi ville att hon skulle vinna genom en kombination
av inte bara sin förbättrade fysik,
utan också genom sin hjärna.
Det är den ultimata segern i den här sekvensen.
Det var hon som kom på hur man använde vikterna
för att komma upp till toppen.
När man sen ser henne i resten av filmen,
använder hon både sin fysiska styrka och sina mentala styrkor för att Iyckas.
Man ser samma ställen som i sången
men här Iyckas hon, och om manjämför dem,
så ser man att färgerna är mycket starkare.
Jag tycker verkligen att Anthony Michaels Iyckades väl,
när han animerade henne på väg upp förpelaren.
Han animerade Mulan.
Chris Williams gjorde den sekvensen.
Det var Chris Williams som Iöste det.
Hur visar man en karaktär som utstår all den träningen
men får också in i historien
att hon är den som är Iängst nerpå totempålen?
Mot slutet är alla inte bara vältränade,
utan de har också respekt för henne,
hon har blivit den bästa av de bästa.
Pres Romanillo var chefsanimerare för Shan-Yu.
- Han gjorde en del bra. - Han gjorde falken.
Alex Kupershmidt hjälpte till,
för filmandet av Khan,
Mulans häst, var inte så krävande.
Det var svårt att veta hur mycket film vi behövde
av Shan-Yu i filmen.
Shan-Yu är en ganska ytlig skurk.
Han vill en sak, eller hur?
Han är stor och stygg, han vill bekämpa Kejsaren.
Vi testade lite olika
för att se hur mycket vi skulle ha med honom.
Vi skulle inte kunnat göra den här filmen, en transvestit-film
utan en badrumsscen.
Det stämmer.
- Och det är det här. - På sätt och vis.
Någonstans måste man se personen naken på något sätt.
Den här kallade vi "den konstiga sjö-scenen" på grund av att
den visarproblematiken:
"Hur badar hon med alla killarna?"
- Man vill dryfta ämnet. - Ja.
På ett roligt sätt.
Vi pratade om det faktum att rent berättelsemässigt,
finns det inget som tar upp ämnet,
mer än att det nu syns att hon är en av killarna.
Vårt underklädesskämt. Ett garanterat skratt.
Särskilt med hjärtan. Barn älskar underkläder.
- När man gör kalsonger med hjärtan. - Komediklassiker.
Humor och personlighet,
men det ville vi absolut ha med,
för det är så roligt
och det hjälper en att verkligen gilla personerna,
- eftersom de bryr sig om varandra. - De här killarna.
Det är vad som gör Disneyfilmer så bra,
att man gör sådana saker
bara för att karaktären och filmen ska bli kul.
Ling spelades av Gedde Watanebe.
Vi var taskiga mot dig förut,
så vi börjar om.
- Och Chien Po var... - Jerry Tondo.
Jag heter Chien Po.
Jerry Tondo var kul. Han är en härlig kille.
Harvey Fierstein gör rösten åt Yao.
Och det vågar ni småtjejer inte ändra på, va?
Till en början visste vi inte vilken röst
vi ville ha för den karaktären.
Vi visste inte vem det skulle vara.
När vi fick Harvey föll allt på plats.
Det var toppen.
Humorn som vi behövde.
Och Gedde var så rolig.
Vi vred oss av skratt åt hans upptåg.
En annan anledning till varför De Tres Gäng är toppen,
vi kallar dem De Tres Gäng,
är att de inte bara är härliga karaktärer
som vi kan visa och ha kul med,
och de står för den manliga sidan i filmen,
utan också, på ett ekonomiskt sätt,
representerar de hela den kinesiska armén.
Vi gör en stor kinesisk armé-film,
och vi har varken tid ellerpengar
att producera tusen arméer.
Ofta använder vi bara kameran för att ge den känslan.
Vi gjorde dem så att man får en uppfattning om
vad armén tänker,
utan att behöva teckna 100 människor.
- Men de har fullgjort sin träning. - De gossarna...
Vad stod det på hans skrivplatta?
Det stod något. Jag minns inte.
Det skulle föreställa en rapport om hur det gick för trupperna,
eller ett träningsschema.
Det var något återkommande med honom.
Han hade en skrivplatta och höll alltid på att skriva något.
Det hade med hans personlighet att göra.
- Som en kontorsråtta. - Ja.
Han antecknar så fort någon gör ett misstag.
Du kan gå!
Kontorsråttan som alla älskar att hata.
Den här scenen gerytterligare en dimension
åt Mulans växande...
- Attraktion. - ...attraktion för Shang.
Och Mushu kommerpå henne.
"Flirtar du med den där killen?"
Vad då?
Du gillar honom? Eller hur?
Nej då, jag...
Hon lever i förnekelse.
Menjag tycker om honom ändå.
Jag tror det är dags att vi kör det här kriget själva.
Det här är en fin scen för Mushu, för ofta,
får Disneys biroller
inte chansen att bidra med så mycket.
De tillför inte historien så mycket.
Men det jag gillar med Mushu och Cri-Kee
är att det här är deras stora stund
och de ändrar inriktningen på berättelsen.
Genom att förfalska meddelandet,
får de Mulan och hennes trupper...
- Till fronten. - ...till fronten.
Det var en bra intrig
som vi kunde göra på ett roligt sätt,
istället för att göra det på ett tråkigt sätt.
Det varAlex Kupershmidts idé att Cri-Kee skulle skriva.
Innan vi animerar en sekvens,
gör vi en s.k. "turnover",
eller Iämnar över sekvensen till layoutarna
och bjuder in de inblandade,
- klipparen och... - Chefsanimatörerna.
Allting är redan klart och godkänt för att sättas i produktion,
och vi är redo att sätta igång, men vi försöker vara öppna för förslag.
Då kom Alex på idén med syrsan som skrev.
Det var riktigt kul. Det funkade perfekt.
Vem kom på panda-skämtet?
- John Sanford. - Johnnie.
När vi la till panda-skämtet tyckte vi det var hysteriskt.
Tom Schumacher gillade inte det.
Han ville få bort det från filmen.
- Absolut. - Barry och Tony sa:
"Låt det vara kvar i en visning. Det kommer att vara kul."
Vi kämpade Iänge för att behålla panda-skämtet.
Till sist insåg Tom Schumacher
att det faktiskt var roligt
och vi fick ha det kvar.
Det är ännu ett exempel på när vi har använt kontorspersonal för rösten.
John Sanford som gjorde bildmanus gjorde också Chi Fu,
så när Chi Fu skriker som en kvinna, fick vi prova olika saker
och hade faktiskt ett kvinnoskrik och allt,
men det blev aldrig så roligt som när John skrek som en kvinna.
Jag har ännu idag inte hört någon skrika som en kvinna som John.
I den här sekvensen visar Ling Mulan
motsvarigheten till en tjejkalender.
Broose Johnson animerade delar av detta övergångsmaterial.
Och fick fram samma effekt som i början av filmen,
vattenfärg på rispapper.
Stylistiskt sett rörde vi oss bort från
resten av filmen igen.
Men det var vad de drömde om, särskilt Chien Po,
vad han önskade sig av livet
och vad han ville ha ut av hela erfarenheten.
Men det är kul att göra det också.
Det är uppfriskande för publiken att se en annan sida,
en annan look för filmen som gör den intressant.
Den mest kända sekvensen är de rosa elefanterna
i paraden i Dumbo.
- Men detta var vårt... - Fantasyögonblick.
Ha lite roligt och använda en annan stil.
Det animerades av Broose Johnson och Aaron Blaise.
Sången A Girl Worth Fighting For,
tematiken i den, är att man hör
De Tres Gäng prata om vad de vill ha hos en kvinna.
Mulans styrkor är inte riktigt det som de beskriver,
vilket ger en intressant dynamik.
Mot slutet när de inser att Mulan är en kvinna,
respekterar och älskar de henne,
och hon har inga av de egenskaper
som de sjunger om henne.
Nej, de är helt enkelt mansgrisar,
som sjunger om hur de tycker en kvinna bör vara.
Visningarna var tuffa.
Vi fick in brev om hurpolitiskt inkorrekt den här sången var.
Vilket varprecis vad vi ville.
Vi var glada över den responsen,
för det var syftet.
De ska ha den här dåliga kvinnosynen,
för den effekten har Mulan på dem.
Mot slutet ändrar hon deras perspektiv
för kvinnans ställning.
Och den abrupta förändringen mellan denna Iyckliga sång,
och när de plötsligt står inför krigets förödelse.
Det var också svårt att handskas med.
Vi ville inte visa döda kroppar.
Senare har vi en tagning där man ser
armén över krönet,
men vi ville visa förstörelse utan att visa för mycket död.
Genom den här dockan som Mulan hittar
i huset hos en flicka som...
Jag vet inte hur mycket publiken förstår av kopplingen,
men hon ser sig själv som flickan
som hör till dockan.
Härpratade vi en del:
"Ska vi gå tillbaka till pappan?"
Vi relaterade till...
När hon tog upp dockan, tänkte hon på när hon var hemma.
Jag vet inte om det gick fram.
Och här tror jag,
att Mulans reaktion på att Shang nyss informerats om sin pappas död
- påminde henne... - Ja.
Vi ville visa hennes reaktion på Shangs sorgestund här,
så att det också påminner oss om...
- Det för oss tillbaka hem. - ...hennes pappa.
Vi diskuterade fram och tillbaka om
vi skulle klippa in bilder hemifrån.
Vi gjorde inte det,
för vi var rädda att antingen skulle pappan verka så bräcklig,
att det inte blev underhållande,
eller så skulle publiken bli arg för att pappan inte följt efter Mulan.
Scenen där kameran svänger över bergssluttningen,
och man ser att generalen
och hans trupper dödats av Shan-Yu,
det ser man också med Shang när han reser sig.
Den scenen och bakgrunden målades på tre olika sätt.
Som Barry sa,
bekymrade sig studion
över hur mycket blod vi skulle visa, lite, mellan och mycket.
- Det lilla var svårt. - Antal kroppar.
Det var baserat på antal kroppar.
Det lilla representerade mycket få kroppar,
mest bråte, men för rörigt.
Utan att visa död,
får man inte riktigt fram budskapet.
Vi insisterade på lite mer, och bestämde oss för mellan,
eftersom det stora blev lite för mycket.
Jag insisterade mycket på att det skulle börja snöa.
Vi skulle in i en sekvens med snö,
så det varpraktiskt på det viset.
Det gav också en lugnande effekt,
snön verkade ha funkat bra känslomässigt sett.
Och det visar hur viktigt det är att ha Iättnaden av komedi
efter en seriös sekvens, vilket det verkligen var.
Och där är det. Det är en annan sak,
historiens tempo är en viktig faktor,
från en Iångsam, sorglig sekvens, och plötsligt
förutom i början med det komiska inslaget,
plötsligt blir allting hyperaktivt.
För att göra den här sekvensen, hade vi en modell.
Dean byggde den.
- Dean DeBlois, storyartist. - Han byggde den.
- 1,2 gånger 1,5 meter? - Ja.
Och förmodligen 1,5 meter djup, allting i gips.
Dean DeBlois är en av cheferna för bildmanus
och han ville komma på vad som hände, var alla var,
för att få rätt effekt på berättelsenivå.
För koreografin över hur de sprang,
vart de varpå väg,
när Shan-Yu dyker upp.
Det var effektivt för det.
Det är mycket att hålla reda på, och Cri-Kee är ganska klurig,
eftersom han är så liten och ytan han är på är så enorm
att det krävs mycket jobb att hålla reda på alla.
Vi använde datorstyrda pilar som David Tidgwell gjorde
för att få mycket djup i sekvensen,
man kan se att det gör mycket.
Går man mot kameran tillför det mycket djup.
Många av bakgrunderna ser mycket platta ut.
Det är de härpilarna som ger djup åt scenerna.
David Tidgwell är chef på vår specialeffekt-avdelning.
Alla flaggorna är också datorstyrda. Fladdrar alltid i bakgrunden.
Härpassar det att nämna Eric Guaglione,
som är chefför vår CG-avdelning och hjälpte till med allt rörande hunnerna.
Sandra Groeneveld gjorde alla modeller i lera,
några av hästarna från Chen-Yis design,
eller bysten på en av hästarna,
och började med den första animeringen på den.
Det var snyggt och uppfinningsrikt hur de Iyckades animera, hur många?
- Fem eller sex olika hästar? - Rörelsemönster, ja.
Och fem eller sex olika hunner på hästarna.
Sen med färg och när vi bytte sköldar, svärd och hattar,
och satte en ryttare på en häst.
Man ser inte två likadana.
Kanske om man letar,
men det känns som en blandning.
Och tematiken som Jerry Goldsmith fångade.
Shan-Yus tematik är en av mina favoritdelar.
Jag älskar musiken här.
Du kanske kan tänka dig att tända den där nu.
Fortare!
Från att lavinen störtar ner precis efter att hon skjutit mot den,
tills de räddar henne, är musiken fantastisk.
Ett av mina favoritstycken.
Ur berättelsesynpunkt, måste vi gå tillbaka till
när man ser den här sekvensen inser man att Mulan använder hjärnan.
Vi ville att man skulle se henne få syn på lavinen
som speglar sig i svärdet.
Hon ser den och agerar därefter.
Hon Iyckades besegra en stor armé genom att använda huvudet
i kombination med sin fysiska styrka,
med mestadels sitt huvud.
Man ser också en av de roliga saker vi gjorde,
som är svårt att animera,
att försöka få känslan av att när lavinen börjar,
startar vi en handkamerakänsla genom flera tagningar,
och det ger svajande och spänning till flera scener.
Men det är något vi i datorn kunde
skala upp eller ner,
beroende på scenens betydelse
eller hur mycket spänning det fanns.
Vi använde det med stor effekt för att få känslan av
att publiken är med i lavinen.
Minns du att Roy Disney skickade över lavinfilm?
Denna lavin...
Vår specialeffektavdelning gjorde ett brajobb i den här filmen.
Designen var toppen men lavinen krävde mycket jobb.
Garrett Wren gjorde animeringen av lavinen från start
till slutet över klippan, andra scener också,
men dessa var två megascener för en specialeffektanimatör
och stora arbeten, helt för hand.
- Vackert. - Hur Iång tid tog det?
Evigheter. Hanjobbade med dem genom hela filmen.
Det tog Iång tid.
Det var hans uppgift, lavinen.
Och han Iyckades.
Det var en svår sekvens vad gäller berättelsen, för det händer mycket.
Vi var tvungna att försäkra oss om att det var trovärdigt,
man möts av mycket misstro.
Vijobbade om den här sekvensen, för att vara säkra på...
Var fanns alla? Vad skulle Mulan göra?
Hur räddade hon Shang?
Det var viktigt att De Tres Gäng hjälpte henne.
Vi ville att de skulle vara en del av detta, och hjälpa henne.
Vi ville att det skulle vara Mulans förtjänst,
hon skulle få tillräkna sig succén.
Yao är förmodligen den starkaste mannen i världen
som Iyckas hålla fast i det repet
som håller uppe ett tons vikt av hästen.
En häst, två människor, en drake och en syrsa.
Det måste vara en stålkabel den sitter fast i också.
Man måste ignorera det overkliga och känna känslan.
Ge honom utrymme.
Ping?
Du är den galnaste kille jag nånsin mött.
Och du har räddat mitt liv.
Du har för alltid mitt förtroende.
Den här sekvensen provade vi på flera olika sätt,
för vi visste från början
att Mulan måste avslöjas som kvinna.
Hur gör man det på bästa sätt?
I en barntillåten film.
Flera sekvenser vi gjorde i början skrattades det åt
eller så flämtade folk för de var alltför grafiska.
Barry, var inte detta din Iösning?
Jag tyckte det var bra att visa henne på håll i Iäkartältet.
Scenen där de viskar till varandra utanför tältet.
Läkaren och Shang fick fortfarande lite fniss på sista visningen.
Det fick den.
Men för att visa att
hon hade behandlats för sin skada,
och behandlingen av skadan...
Att en medicinman skulle bli den som upptäckte henne.
En doktor som inte varit med innan.
- Han bara dyker upp. - Vi måste ha med honom.
Han är medicinman från bergen.
Han bor i snön, men är en del av armén.
Symbolen på hans väska och flaggan på tältets topp
är gamla kinesiska symboler för en doktor.
Chen-Yi berättade det.
När vi avslöjade henne som en kvinna i tältet,
gav det henne lite värdighet.
Det tar Chi Fu ifrån henne direkt.
Ju närmare vi kommer att Shang ska döda Mulan,
desto intensivare blir himlens färg.
Så fort man ser svärdet slå i marken, ser man att himlen inte Iängre är röd.
En abrubt stämningsförändring.
Förhoppningsvis något som publiken inte medvetet uppfattar.
Med utgångspunkt i stämning och ton,
förändras det plötsligt när man ser beslutet Shang tar
att inte Iyda lagen, att visa nåd.
Sen skingras det, när han drar en slutsats
och spänningen Iättar.
Ett undertema i Mulan handlar om vad som krävs för att vara en stor ledare.
Stora ledare vet när man måste bryta mot reglerna.
Vi ser Shang fatta ett viktigt beslut.
Han borde ha dödat henne, men det var inte det rätta.
Han gjorde ett svårt val,
när han Iämnade henne i snön,
att överleva,
men hon skulle ha kunnat dö.
Det är inte kinesiska tecken, det betyder ingenting,
men placeringen av de små stickorna i elden,
ger en känsla av kinesiskt måleri.
Vi försökte stoppa in sådant överallt.
Vi ville få idén från Mushu, som att grilla marshmallows
men det vore inte troligt
så vi använde smårätter.
- Små dumplings. - Jag älskar dumplings.
Hämta sådana till mig.
Det är snart lunch, det är därför vi tänkerpå mat.
Jag minns att vi pratade om den här sekvensen Iänge.
Barry var envis med hennes tvivlan på sig själv.
Det är intressant för man kan prata med människor som sett filmen,
som pratar om den här sekvensen.
Jag minns att jag försökte förstå den
när Barry envisades.
Alla tyckte han var galen.
För hon tvivlarpå sig själv en stund och det är enda gången
man ser att hon nästan tycker synd om sig själv.
I övrigt är Mulan ganska konsekvent.
Allt hon gör,
gör hon för att hennes hjärta säger det.
Men detta ögonblicket,
när hon ifrågasätter sitt osjälviska uppträdande,
var ett riktigt bra beslut.
Hon hade pushat sig så hårt, för att klara av det
och klara sig på egen hand.
Sen när det faller samman,
ifrågasätter hon sina motiv
och undrar om hon gjort rätt,
eller om allt varit ett misstag.
Jag tror att mycket underliggande också är skulden...
- Att bedra alla människor? - Lite av det kan vara hennes fel.
Resultatet av vad som hänt, men det vill vi inte gå in i.
En annan aspekt är att det påverkar Mushu,
han ser hur hon beklagar sig över vad hon gjort
på ett sådant osjälviskt sätt,
att han känner sig skyldig.
Vi gör en snygg visuell sak här, att ta tillbaka Reflection-sången,
när han ser sin spegelbild i hjälmen.
Det är då han känner att han måste erkänna.
Han säger sanningen om att han är en bedragare.
Han kunde inte hjälpa henne, men de inser att de båda är utstötta
och att de måste fortsätta tillsammans.
Det är första gången vi ser Mushus förvandling,
och vi vet att nu kommer han att hjälpa henne på riktigt.
Han slutar vara självisk.
Men han har kvar sina drag.
- Han kommer inte bli något helgon. - Det är hans personlighet.
Men nu är han i alla fall fast besluten att hjälpa henne.
Den här scenen är fantastisk.
Vi fick kämpa för att behålla detta,
det diskuterades mycket om,
vi inte bara kunde överraska publiken,
och Shan-Yu slutar med...
- Måste vi visa att han överlevde? - Måste vi se allt det här?
Vadjag älskar med detta är, det säger till publiken
att den här killen är så elak, en riktigt hemsk skurk,
att han kommer fortsätta med sitt mål
att döda kejsaren med bara fem killar.
Han hyser inga tvivel om att han kommer att Iyckas.
Det blir extra spännande när Mulan ser det.
Hon är den enda som vet att han fortfarande lever
och är på väg till kejsaren.
Det ärytterligare en bonus.
Märk väl att i berättelsens rytm finns det traditionella slutet av akt två,
där Mulan satt runt Iägerelden och kände sig nere.
En anledning till att Shan-Yu behövde dyka upp där
var att hon behövde rycka upp sig väldigt snabbt,
så att när hon upptäckte att han levde
skulle hon sluta tycka synd om sig själv
och direkt fortsätter vi in i akt tre och Mulans...
Det får henne exalterad igen
vi behövde en anledning att få henne rycka upp sig.
Här räddade teknologin oss för vi ville ha...
Denna sekvensen kom till mot slutet av produktionen,
när vi hade ont om tid och pengar,
men Iyckligtvis hade vi förmågan och teknologin
att utveckla dessa underbara folksamlingar.
Eric Guaglione och hans grupp hjälpte till att ta fram dem.
De är alla tecknade för hand, tvådimensionella figurer,
men datorn kan reproducera dem
så att de ser ut som tusentals.
Det ger en överdådig känsla,
och sen när vi går in i salen.
Vi hade inte kunnat göra det utan de här killarna.
Jag minns inte att vi planerade detta. Var det deras idé?
Det var Erics idé.
Här villjag också nämna art direction.
Ric Sluiterjobbade hårt med detta. Vi hade pratat om
att det inte fanns el på den tiden, menjag älskar magin med
när vi var i Hong-Kong på kvällen, gatorna, lamporna
och den gröna glöden i stan när vi flög in.
Jag ville få den gröna neonkänslan på den gatan,
men med traditionella kinesiska lampor och det blev bra.
Den har samma känsla, nästan som en actionfilm.
Det skulle bli som Las Vegas utan att vara Las Vegas.
Historiken är korrekt. Kineserna uppfann fyrverkerier.
På det sättet stämmer det.
Bara att se folkhavet, som på kort tid
tänker ändra sig och faktiskt hedra kvinnan som,
enligt den tidens samhällslagar, har gjort allting fel.
Självklart vet vi att det gömmer sig skurkar i pappdraken.
Eller gör vi det?
Kina kan sova tryggt i natt,
tack vare våra modiga krigare.
Vår kejsare är i fara!
Men hunnerna är här.
Ur berättelsesynvinkel pratade vi mycket om detta,
vi minnsju när Mulan tyckte synd om sig själv.
Hon visste att hon måste göra något.
Omedelbart försöker hon få andra att göra det åt henne.
Hon trodde inte Iängre att hon skulle Iyckas själv.
Den sekvensen handlade om att vända sig till alla människor,
men ingen hjälpte henne.
Och de litar inte på henne. Shang litar inte på henne.
Hon är "en kvinna". Ingen litarpå henne. Ingen trorpå henne.
Du såg blicken, detta är en kvinna.
Man ser när hon får idén.
Hon kommer att
använda sin hjärna igen och sin fysiska förmåga
för att rädda dagen.
Nu har den kinesiska armén reducerats till fem man.
-Vi pratar inte mycket om det, -Man ser att vi börjar med...
Men 100 man i den senaste tagningen.
Vi börjar med mer armé, än vi slutar med,
men vi hoppas att ingen märker det.
Nu vet de. Var tvungen att säga det.
De når inte kejsaren i tid.
Vad gör hon?
De säger inte bara att de litarpå henne, hon säger "Jag har en idé."
Hennes idéer har Iönat sig för dem,
därför litar de på henne,
men något annat kul är...
Återigen, män förklädda till kvinnor.
Män förklädda till kvinnor är alltid kul.
Vi får det att se ut som om de ger Mulan en rustning,
så att hon kan hjälpa dem slåss.
I själva verket klär hon på dem.
Hon tar deras kläder, för de ska byta om.
Det roliga är att vi vände på allt.
Dessa ultra-macho killar som vi hörde sjunga om kvinnans roll
blir själva utklädda till kvinnor,
och hon är mer sig själv än hon någonsin varit,
hon är inte den tillgjorda modell som man försökte göra henne till,
som inte var sann mot sig själv, hon är något mittemellan.
Hon bär inte vapen.
Nu vet man att man måste bygga upp killen som elak
när bara åsynen av honom
skrämmer en massa människor.
Eftersom annars skulle man tänka:
"Varför kunde de inte bara ta några soldater och göra slut på dem?"
Han har uppenbarligen ett rykte.
Vijobbade med en bra slagsmålskoreograf, B.H. Barry,
som hjälpte oss med koreografin för flera av dessa scener.
Scen och skärm.
Mycket populärpå scen och skärm
som hjälpte oss med slagsmålskoreografin.
Vi ville ha sånt som var roligt
och som passade,
inte bara träningen vi såg tidigare
utan också att de skulle vara drivna av sina personlligheter.
Alla gillar naken-fågel skämt.
Och bananen från hans blus.
Jag vet inte vad det handlade om, menjag insisterade och det är med.
Det är ett skämt som Barry gillade.
- Ingen annan. - Jag tror inte det.
Jag såg att de hade en fruktskål.
De tog vad som än var i skålen.
- Alla har runda saker. - Utom han som fick en banan.
- Vi var tvungna att använda den. - Barry skrattar fortfarande.
Än idag.
Då ska ni knäböja i småbitar!
Där är vår fantastiska filmmusikkompositör, Jerry Goldsmith.
Jerry, silverräven.
Vi älskar honom och vad han tillförde den här filmen!
Jisses, vi hade en väldig tur som fick någon av hans kaliber.
Nej!
Titta på honom. Det måste göra ont.
Vi pratade mycket om det här,
eftersom att kapa repet var symboliskt.
Det tvingade upp Shan-Yu där
till ett öga-mot-öga med Mulan.
Det fick henne också fångad.
Hon visste att för att rädda kejsaren, måste hon försätta sig själv i fara.
Hon var tvungen att stanna där, för hon hade inte
tid att gå ner och kapa repet.
Det förändrar hans driv,
för han vet att han inte kan komma åt kejsaren Iängre.
Han drar sin dolk, som ska se coolt ut,
men alla skrattar alltid.
Den ser så liten ut jämfört med Shan-Yu.
Det blir bara "Ojdå".
Tar du fram en smörkniv? Ska du smöra honom till döds?
Nu vill han hämnas.
Han ska ta den ansvarige.
Hon säger, "Jag är ansvarig, så skada inte Shang".
Det är ett fint ögonblick när hon är osjälvisk,
och det ändrar hans riktning.
Den här sekvensen gjordes av Chris Sanders,
somjobbade hårt med att försöka
hitta en balans mellan Mulan och Shan-Yu,
eftersom Mulan är en liten och tunn och Shan-Yu är stor och stark.
Han kämpade Iänge med:
"Hur ska hon på ett trovärdigt sätt Iyckas besegra honom?"
Ni kommer att se att hon kombinerar hjärna och fysik
för att bli av med skurken.
Vem är de två pajaserna i fyrverkeritornet?
- Jag trodde det var du och jag, Barry. - Vi dyker mot döden, för skojs skull.
- Jag trodde inte att vi dog. - Du dök...
- Vi dyker mot döden. - Jag skulle inte dö.
Det var symboliskt för behov av vila.
Kom ihåg att vi inte ville att skurken skulle dö genom ett fall.
- Så vi såg till... - Vi Iät honom explodera.
...att han inte dog genom ett fall.
Det är Disneytradition att skurkar faller mot sin död.
Vi var orubbliga på den punkten. Shan-Yu skulle inte dö så.
Vi visste inte hur han skulle dö
innan vi kom på idén med fyrverkerier.
Bort från taket! Bort från taket!
Det var lite tamt.
Shang springande från slottet.
Okej, det var lite passande.
Shang springande från palatset och Mulan som ramlarpå hans huvud.
Åtminstone fick vi ihop dem igen.
Alla gillar ett bra fyrverkeri,
så det är ett eko av hennes triumf.
Chi Fu är aldrig glad, dock. Här kommer han.
De gör den här showen på Epcot nu.
Flytta på er!
Där kommer han med varningarna.
Jag vet.
- Jag bor i Florida och... - Vem betalar din check?
Jag bor i Florida och min check kommer från Walt Disney World.
Den här sekvensen debatterades livligt.
På många visningar, som jag sa tidigare,
när vi inte ville att Mulan skulle röra vid sin pappa när hon åkte.
Sekvensen när hon kramar kejsaren,
fick vi många kommentarer från folk
som sett filmen innan den släpptes
från östländer, som sa "Detta skulle aldrig hända".
Det varprecis vår mening.
Eller det faktum att han bugar för henne.
- Vilket är anledningen till att... - Bugningen och kramen.
Vi gjorde inte hans bugning så djup som de andras heller,
det var bara en försiktig nick
men det är tillräckligt. Chi Fu blir galen.
Det är min scen med Chi Fu. Jag gjorde animeringen.
Det är viktigt som sammanfattning
av vad vi försökte säga med filmen.
Det är en kvinna som, eftersom hon Iydde sitt hjärta
och var sann mot sig själv,
Iyckades hon förändra samhällets sätt att tänka.
Till och med Mushu är känslosam.
Min lilla flicka har blivit stor och... räddat Kina.
Har du en näsduk?
Vi kom på en särskild teknik för den bugningen.
Vill du prata om vad JeffDutton gjorde här?
JeffDutton gjorde något fantastiskt med traditionell animering,
men ett sätt att använda flera olika nivåer.
I äldre tekniker skulle det ha setts
som en typ av tredimensionell tagning.
Men för att skapa... Jag vet inte exakt hur han gjorde det,
men det blev bra.
Han hade många häxdrycker.
När man har ett riktigt problem,
kan JeffDutton oftast hjälpa till.
Han är artistisk koordinator för filmen.
Den artistiske koordinatorn är regissörens bäste vän.
JeffDutton är en enorm artistisk talang,
och han har också bra teknisk koll
på vad våra filmer kräver.
Hanjobbar med regissörerna och hjälper dem med deras vision
på det bästa ekonomiska sättet.
Han gör saker med Elmers klister som vi aldrig sett tidigare.
- Det ska vi inte gå in på. - Det är en annan historia.
Vi närmar oss slutet och vårt mål var att få alla karaktärer
trovärdiga nog.
En inropning.
De Tres Gäng behövde sitt ögonblick.
Vi ville att Chi Fu skulle få vad han förtjänade.
Man måste sluta här med tanken:
"Ska de nånsin ses igen?"
För Shang och Mulans slut var konstigt.
Vi skrev om den scenen flera gånger.
Det behövdes, för vi kände att om man inte...
Om han inte var så töntig här och klantade till det...
Han ger henne en komplimang när han säger att hon är en bra krigare.
"Du slåss gott".
Vilket borde vara "bra" enligt Iärararna och det visste vi.
Vi fick kommentarer om det också.
Vi tyckte det skulle vara roligare om han sa fel.
Det håller igång publiken.
De undrar, "Är det nu som romantiken mellan dem
"ska ta slut?"
Själklart inte, det kommer mer.
Tony West animerade blomningen,
vilket inspirerades av en sekvens
i originalet av Fantasia.
Återigen är det Chris Sanders som tar hem det
genom att koppla till scenen tidigare där de sitter under trädet.
Och hela idén som vi tidigt ville göra
som fick oss börja med berättelsen
är hur relationen mellan pappan och dottern Iöste sig.
Mark Henn animerade tåren som han torkar bort från hennes kind.
I bildmanuset var allt detta bara en teckning
som syntes under Iång stund när de kramas.
Vi tänkte "Det kommer att bli tråkigt,
"om de bara står och håller om varandra
"medan de säger dessa saker".
Mark var klok nog att dra dem ur kramen, vilketjag inte ville.
Han avslutar kramen och gör tåren,
och fortsätter kramen,
och jag tycker det blir än mer känslosamt.
Shang kommer tillbaka med sin lama ursäkt
att hon glömt lite av sin utrustning.
Typiskt killar.
Hur skicklig och atletisk han än är,
har han inte mycket framgång hos damerna.
Nej, han är en liten nörd.
Och Mushu, skrävlaren, "Vad händer med mig?"
Vi kämpade med hur filmen skulle sluta,
och, "Hade den för många slut?"
Det är alltid svårt med en Disneyfilm, och särskilt den här.
Vi tänkte: "Ska den sluta med henne?"
"Bugningen i palatset?"
"Måste vi åka hem?"
"Vi måste Iösa historien med pappan".
"Borde vi avlsuta efter kramen med pappan?"
"Nej, vi måste göra något roligt med Mushu också".
Vi skulle komma på...
- "Vill vi se förfäderna?" - Vi klippte det på fem olika sätt.
Vi klippte det på olika sätt och skulle visa det.
Vi skulle visa det och tänkte, "Okej, så känns det
"att sluta med Mulan och pappan under trädet".
Vi gillade idén med att sluta med upptempo.
- Det finns så många mjuka passager. - Det var tvunget att bli en fest.
Vi ville att publiken skulle Iämna med en känsla av
att vara överens med alla karaktärer
när de dansar ut ur biografen.
- Ja. - Det var roligt.
En annan sak, att publiken när man börjar göra de här filmerna
när man kommer in i produktionen,
så växerpubliken.
Först visar man bara teckningarna för varandra,
för en liten grupp av människor, med tanken att sätta ihop en film.
Sen kommer fler artister, så publiken växer.
Men sättet man tänkerpå det när manjobbar är,
att vem som än tittar på den är en del av publiken,
en del av den växande publiken.
Alla filmskapare vill glädja publiken med sin film.
Så småningom växerpubliken över världen, vilket är roligt.
Du visar den och försöker göra den bättre
tills man måste släppa den till biograferna.
Att hajobbat med filmen i fem år,
att titta på den påminner mig om mitt beslut att åka till Florida.
Ur en kvinnlig synvinkel älskarjag filmens budskap
till alla småflickor i världen.
Man kan göra vad man vill med den här filmen,
var sann mot dig själv
så kan du åstadkomma stora saker i världen.
Jag minns att när filmen kommit ut kom en massa pappor fram till mig.
Det var säkert samma för er, men de sa: "Vet du vad?"
"Tack för att ni gjort den här filmen så att jag kan se den
"med min dotter och ge henne en sådan positiv förebild."
Det här är inte en kvinna som är upptagen med hur hon ser ut.
Det är en kvinna som är fullständigt upptagen med att följa sitt hjärta,
att göra rätt saker av rätt anledning.
Det betyder verkligen mycket för mig.
För mig och Tony också, jag vet att ni harpratat om det,
men det finns något här för pappor till döttrar, som vi båda är,
berättelsen betyder mycket för oss och har inneburit mycket för oss
när vi utforskat den relationen.
En sak jag inte gillar nuförtiden
är att de flesta papparoller
alltid är stora pajastyper och idioter, särskilt på tv.
Pappan är alltid en dumskalle.
Detta var ett bra sätt att visa
att pappa och dotter inte alltid kommer överens,
men att det är viktigt att de förstår varandra.
För mig har Mulan betytt mycket,
inte bara av de anledningar som Pam och Barry nämner,
om vadjag bidrar med till mina döttrar,
vilkajag vet kommer att titta på denna,
utan också som förstagångsregissör, har jag Iärt mig otroligt mycket.
Allt vi pratade om när vi gjorde den här filmen var saker
som jag Iärt mig genom att göra dem.
Jag Iärde mig av våra duktiga medarbetare i Florida och Kalifornien.
Jag kommer att minnas den här filmen. Jag börjar närma mig ett sammanbrott.
Jag kommer alltid att minnas den här filmen.
Det är lustigt, jag tror att det som kommer att hända är,
att jag tittar tillbaka när jag är 80 och säger att Mulan var den bästa film
som jag nånsinjobbat med, den film jag är mest stolt över,
ändå var det min första film som regissör.
Vi var en fantastisk grupp med duktiga människor att jobba med.
Och när manjobbar så Iänge med ett projekt
måste man ha roligt från dag till dag.
Det handlar inte så mycket om att göra klart, och vad som händer sen.
Utan mer om upplevelsen under tiden,
och att göra resan med resten av gruppen och artisterna
och det man går genom tillsammans.
Många av oss skulle gett sin högra arm
för att vara säkra på att detta blev bra.
Det är lustigt hur man kan bli kär i något.
Hela studion i Florida blev det. De var mycket stolta
att det var den första hela filmen som producerades där.
Trots hjälp från Kalifornien, skulle vi aldrig kunnat göra klart
utan animerare här,
men dejobbade hårdare än jag nånsin sett någon göra,
och med mycket passion.
Det var en härlig stämning i produktionen.
Jag vill ta tillfället i akt och tacka er
för att ni gjort oss sällskap
genom vår berättelse om Mulan.
Det var roligt att ha er med,
och jag hoppas att ni Iärde er något på vägen.
Tack för att ni tittade.
Tack för att ni tog er tid att Iyssna på kommentarerna,
och vi ses igen i nästa film.