LOVAGOLD MEG A LEVEGŐT! HAGYD, HOGY ELFÚJJON!
TONI MORRISON, HOWARD EGYETEM - 1953
Hölgyeim és uraim,
szeretettel üdvözlünk mindenkit Beyoncé 2018-as Hazatérésén!
SAJÁT GYÁRTÁSÚ NETFLIX-FILM
Beychella! Beychella! Beyoncé! Beyoncé!
Beyoncé!
Beyoncé! Beyoncé!
Coachella, készen álltok?
Gyerünk, tegyük oda!
Coachella, csináljátok utánam! Gyerünk!
Gyerünk!
Odateszitek magatok?
Én biztos!
Jók vagytok!
Szerintem maga arra próbál kilyukadni,
hogy miért igyekszem annyira...
átadni a feketeséget,
a fekete erőt, a fekete...
Próbálom rávenni őket, hogy azonosuljanak
a... fekete kultúrával.
Szerintem igazából ezt akarja kérdezni.
Nem volt beleszólásom ebbe.
Számomra a világegyetem legcsodálatosabb teremtménye
a fekete ember.
Az a feladatom, hogy valahogyan
felkeltsem az érdeklődésüket, hogy meggyőzzem őket,
kerül, amibe kerül,
hogy jobban megismerjék magukat és a múltjukat, hogy honnan jöttek,
mit szeretnek, hogy mi is van ott bennük igazából,
és segítsek előhozni azt.
Ez hajt legbelül, ezért erőltetem annyira ezt a kérdést.
És ha minden kötél szakad, akkor is megcsinálom.
Szerinted hogy kéne csinálnunk?
Hát, szerintem ránk férne még egy zenés próba...
- Oké. - és összeszedhetnénk a vezetőket...
mert az emberek, akik nem látták a műsort, vagy nem ismerik a gondolatmenetet,
tökre nem értik, milyen hangulatot akarunk.
- Hogy mi a célunk. - Igen.
Egyetértek.
- Igazad van. - Akik megnézték...
Később, csak most kezdik megérteni, világos.
Oké, akkor megnézzük, hogy mehet-e most rögtön a próba?
Nyolc óráig tudnak maradni.
- Mennyi az idő? - 6.30 van.
Akkor csináljuk!
- Menjünk át oda? - Bizony.
Houstonban, Texasban nőttem fel,
gyakran jártunk Prairie View-ban.
Éveken keresztül
a harmadik kerületi TSU egyetemen gyakoroltunk,
és mindig is arról álmodtam, hogy egy történelmi fekete egyetemre járhassak.
A Destiny's Child volt az én főiskolám.
Bejártam a világot, hogy tanuljak, az élet volt a tanárom.
Szerettem volna egy fekete zenekart.
Steppesekkel és vokalistákkal, mindennel.
Különböző karakterekre vágytam, nem akartam, hogy ugyanazt csináljuk.
Egyszerűen hihetetlen, mennyi menőség fér el kis helyen. Komolyan...
a dolgok, amikre ezek a fiatalok képesek
a testükkel, a zene, amit előadnak...
a dobpergés, a frizurák, az alakjuk, meg a...
Egyszerűen nem helyes.
Annyira pokolian menőek.
Gyönyörű az egész, büszke vagyok rájuk. És...
azt akartam, hogy mindenki, akit valaha visszautasítottak
a kinézete miatt, úgy érezze,
hogy ott van velünk azon a színpadon.
Hogy velünk nyomja, durván.
És szeretném, hogy ez egy...
olyan élmény legyen, amivel mind fejlődhetünk,
amibe mindent bele kell adnunk, ami csak belénk fért,
hogy a végére jobb emberek legyünk.
És egy imával szeretném kezdeni.
Jól van.
Istenem, köszönöm, hogy mindenkit elhoztál közénk.
Hálás vagyok, hogy elhoztad az életembe ezeket az embereket.
Uram, kérlek, add, hogy ez egy olyan élmény lehessen...
amire örökké emlékezni fogunk.
Azt szeretném, hogy megérinthessük az embereket és reményt adhassunk.
Hogy gyönyörűnek, erősnek,
egységesnek érezhessék maguk.
Istenem, arra kérlek, használj fel minket.
Add, hogy többek lehessünk, hogy összekapcsolódhassunk.
Uram, köszönöm, hogy minket választottál.
Köszönöm, hogy megismerhettem a jelenlévőket.
Ragyogjon örökké a dicsőséged, ámen.
Ámen.
Szóval, szeretném, hogy jól érezzük magunk,
és annyi mindent kell megtanulnunk.
Mert próbálni jöttünk,
és előbb-utóbb a színpadra kerülünk, ahol mindent beleadunk,
hogy átadjuk az érzést és jól szórakozzunk.
De most még az egész elég gyengus,
komoly munka, sok edzés vár még ránk.
Szeretném, hogy érezzük egymás energiáját.
Hogy táncoljunk, visítsunk, kiabáljunk, huhogjunk,
bármit, ami természetesen jön.
Együtt fogjuk felépíteni ezt az egészet.
Szóval, lássunk hozzá!
Halljam a hangotok!
Koslatók!
Rám férne egy jó nevetés!
Te!
Nevettess meg!
Koslatók!
Most megvagy!
Ez olyan vicces volt!
Jót nevettünk?
Dehogy! Ezen elgondolkoznék!
Koslatók!
Sorba állni!
Hölgyek!
Okosak vagyunk?
Igen!
Kemények vagyunk?
Igen!
Elég volt már a szarakodásból?
Hadd lássam!
Kapjátok be a golyóim! Kapjátok be a golyóim, kurvák!
Kapjátok be a golyóim!
Látlak ám! Hogy voltál ilyen gyors? Ez a csaj pont úgy öltözött fel, mint én!
Hadd halljuk, hölgyek!
Igaz, lányok?
Bizony.
Coachella!
Még egyszer köszönjük, hogy itt lehetünk!
Megtiszteltetés ezen a színpadon állni ma este.
A következő szám a királynőimnek szól!
Itt vagytok ma este, gyönyörű királynőim?
Énekeljétek velem a szöveget, ha ismeritek!
Ez bizony a "Bow Down"!
Figyeljetek csak!
AZ OKTATÁSNAK NEM A MUNKÁRÓL KELL SZÓLNIA, HANEM AZ ÉLETRŐL.
W. E. B. DU BOIS, FISK EGYETEM - 1888
SOUTHERN EGYETEM
JACKSON ÁLLAMI EGYETEM
ALABAMA A&M EGYETEM
GRAMBLING ÁLLAMI EGYETEM
FLORIDA A&M EGYETEM
ÉSZAK-KAROLINAI A&T EGYETEM
HAMPTON EGYETEM
ALABAMA ÁLLAMI EGYETEM
Na még egyszer!
Amikor bevállaltam a Coachellát,
a tökéletes virágfüzér kiválasztása helyett
fontosabb volt, hogy elhozzam a kultúránkat a fesztiválra.
Közel négy hónapon keresztül
próbáltunk Derekkel és a zenekarral, mielőtt elkezdődhetett volna
a négy hónapnyi táncpróba.
A zenés és vokálos próbák...
ezek adják a műsor lelkét.
Azt akartam, ez a sok különböző karakter mind szerepelhessen,
hogy olyan hangulat legyen,
mint amikor a bandák csatájára mentem,
mert fiatalon sosem hagytam ki ezt a műsort, ez volt mindig az év fénypontja.
Öt, hat, hét, le.
Öt, kar, jobb, bal,
kar, lép, taps.
Szóval alaposan áttanulmányoztam a történetem, a múltam,
és fogtam minden tévedésem,
minden sikerem
a 22 éves karrieremből,
és beleraktam a kétórás hazatérési fellépésembe.
Látni, hogy mit akart adni a közösségünknek,
hogy foglalkozik a jelennel
és törődik azzal, hogy mi történik a népével,
hogy figyelmet akar nekünk,
és hogy azt akarja, büszkék lehessünk a színpadon látottakra...
Hű, na ez tényleg feldobja az embert!
Szavak nélkül is mindenki hallotta: "Szedjük össze magunkat!
Haladjunk tovább együtt, közösen!"
Ezek mind benne voltak ebben a műsorban.
Olyan volt, mintha mindannyian összekapcsolódtunk volna,
mintha a saját egyetemünkre járnánk,
ahol együtt küszködünk.
Hihetetlen, mennyit próbáltunk.
Egyszer az egészet előadtuk zene nélkül.
És az, hogy hallani lehetett az energiát a szüneteknél,
hogy érezni a remegést, miközben a piramisban megemelték a másikat,
élőben átélni ezt a harmóniát pontosan ugyanolyan szórakoztató volt.
Coachella, énekeljetek velem!
Hogy érzitek magatok arrafelé?
Igen, titeket is látlak! Még ott hátul is!
Énekeljetek!
Halljuk a hangotok!
Gyerünk, énekeljetek!
Énekeljetek!
Halljuk!
Énekeljetek!
Gyerünk, "I'm-a a diva." Énekeljétek!
Hangosabban! "I'm-a a diva!" Hangosabban!
Nem hallak titeket! "I'm-a a diva!"
Halljuk! Gyerünk!
Dívák, segítsetek a következő versszakban!
Na csináljuk!
ANYÁINK ÉS NAGYANYÁINK OLYAN ZENÉRE TÁNCOLTAK, AMI MÉG NEM LÉTEZETT.
ALICE WALKER, SPELMAN FŐISKOLA - 1965
Egy évvel korábbra terveztem a Coachellát.
De aztán...
Váratlanul teherbe estem.
És végül ikrek lettek,
ami még nagyobb meglepetés volt.
A testem több mindenen ment át, mint amire valaha gondoltam, hogy képes.
A szülés napján 99 kg voltam.
Borzasztóan nehéz szülés volt.
Magas volt a vérnyomásom,
terhességi toxémia alakult ki,
a méhemben pedig
az egyik kicsi szívverése többször is leállt,
így sürgősségi császármetszést kellett elvégezni.
Az otthon rendkívül különleges dolog.
Van benne valami vágyódás.
Valami különleges, misztikus, reményteli,
nyugodt érzés.
AZ ELSŐ PRÓBA A SZÜLÉS UTÁN
Na, lássuk! Az első mozdulatsort.
Az első...
Egy, két, há', négy, öt.
Ilyen ritmussal:
Egy, két, há', négy, öt.
Ez az első alkalom,
hogy a szülés óta a színpadon vagyok.
Saját magam alkotom meg a hazatérésem.
És ez bizony kemény.
Voltak napok, amikor azt gondoltam, sosem leszek olyan, mint régen.
Sosem lesz ugyanolyan a testem,
nem lesz olyan erőnlétem és állóképességem, mint korábban.
A SoulCycle spinninggel és a próbával
- olyan 1500-2000 kalóriát dobsz le. - Ja, annyi kalóriát.
Bizony. És idővel azt akarom,
hogy a SoulCycle, a lépcsőzés és a próba is menjen egyszerre.
Okés, fasza. Végig ott leszek majd veled.
És bizony a koreográfia nagy része
az érzésről szól, nem a technikai precizitásról.
A saját személyiségünk kelti életre a mozdulatokat.
És ez kemény dolog, ha épp nem találod önmagad.
110 NAPPAL A COACHELLA ELŐTT
Teljesen újjá kellett építenem a testem,
az elvágott izmaim.
Eltartott egy darabig, mire elég magabiztos lettem, hogy belerakjam
az őrültséget, a saját személyiségem.
107 NAPPAL A COACHELLA ELŐTT
Az elején rengeteg izomgörcsöm volt.
A testem nem volt szinkronban belülről.
Nem ott járt az eszem.
A gyerekeimmel akartam lenni.
Az emberek nem látják az áldozatot, ami ehhez kell.
101 NAPPAL ELŐTTE
Miután táncoltam, rögtön mentem a lakókocsimba,
hogy megszoptassam a kicsiket,
igyekeztem mindig elhozni a gyerekeket, ha tudtam.
97 NAPPAL A COACHELLA ELŐTT
88 NAPPAL A COACHELLA ELŐTT
Innentől pedig mocskosan.
Mint így... Nem viccelek, ilyen gyorsan.
Okés.
- Megcsinálható, de... - Gyors.
Ezért mondtam, hogy ezt ki kéne venni.
- Ez az alapszint. - Igen.
Mármint, nem számít, hogy ki vagy,
ha itt vagy, akkor csinálni kell.
Igen.
Ezt nem értik az emberek. Ezért is...
Ezért nem szeretnek az emberek próbára járni.
Alázatosnak kell lenni.
Hajlandónak kell lenni furcsán kinézni, és...
keményen kell készülni, mint egy diák.
Azt hiszem...
mindjárt elájulok!
73 NAPPAL A COACHELLA ELŐTT
Na gyerünk!
Újra!
És most le!
Hop!
Még egy kicsit...
görcsösnek érzem.
65 NAPPAL A COACHELLA ELŐTT
Annak érdekében, hogy elérjem a célom,
megvontam magamtól a kenyeret, a szénhidrátokat,
a cukrot, a tejtermékeket,
a húst, a halat, az alkoholt.
Nagyon éhes vagyok.
62 NAPPAL ELŐTTE
Próbálom kitalálni, hogyan legyek egyszerre egy hatéves gyerek
és az ikreim anyja egyszerre,
hogy közben a saját kreativitásomra
és testemre is jusson időm.
Volt mivel megbirkózni.
Nem úgy ment, mint régebben,
amikor akár 15 órán keresztül próbálhattam.
Gyerekeim és férjem van. Muszáj vigyáznom a testemre.
Hát itt van!
57 NAPPAL A COACHELLA ELŐTT
Sziasztok, kincseim!
Szia, drágám! Édesem!
Hát szia, én vagyok az!
Biztos, hogy jobban megerőltettem magam, mint gondoltam, hogy képes lennék rá.
És ez borzasztóan értékes lecke volt...
Sosem fogom...
még egyszer ennyire kimeríteni magam.
Úgy érzem, teljesen új...
Teljesen új nő lettem, aki élete új fejezetében jár,
és már nem próbálok az lenni, aki voltam.
Annyira csodálatos, hogy a gyerekek...
ezt csinálják az emberrel.
- Három kört kell nyerni. - Oké, háromból kettőt kell nyerni.
38 NAP VAN HÁTRA
BELÉPÉS CIPŐ NÉLKÜL
Oké, ez tényleg hatalmas teljesítmény.
Nem gondoltam volna, hogy beleférek majd a régi jelmezeimbe,
és most mégis sikerült!
És még mozogni is tudok benne...
persze, van még hova fejlődni, de ez szuper érzés,
mert rengeteg áldozatot hoztam és keményen dolgoztam ezért.
Hatalmas, de hatalmas dolog! Juhú!
- Ebben fogsz menni a próbára? - Nem, dehogyis!
Vagy inkább vacsorázni szeretnél benne?
Mondjuk el szeretném mondani... meg akarom mutatni Jaynek.
- Miért nem sétálsz végig akkor a... - Nem megyek sehova.
Üdv! Beszélhetnénk Carter úrral, kérem?
Természetesen.
- Igen? - Beleférek a jelmezembe!
Ez igen!
Ez nagy dolog!
- Ez aztán igen! - És be van cipzározva!
Jól van, csak el akartam mesélni.
A pasik miért nem ugyanilyen lelkesek?
Twins, mondjátok meg nekik!
Hogy érzitek magatok? Coachella!
Hogy ébredtetek ma reggel?
Jól van, ismételjétek utánam!
Halljuk hát!
Ezt kapjátok ki! Beyoncé fellépése után,
miután befejezte a táncot,
a Coachellának át kell neveznie magát Beychellára!
Riadó, új név érkezik: Beychella!
Ezt mindannyian ismeritek, énekeljétek velem!
És tánc, tánc!
Tánc!
Én vagyok Koslató "Daddy",
vagyis, "Me, Myself..."
Hé, nyomjunk egy csoportképet, tesó! Na!
"And I."
Én vagyok Koslató "Up"!
Más néven...
"Shinin'."
Én vagyok Kos...
A nevem Koslató "Sweet Dreams",
akit hívnak még...
"Blow"-nak.
Megjött Koslató "Disappear", avagy
"Ave Maria".
Én vagyok Koslató "Rocket"...
de a haveroknak csak...
"If I Were A Boy".
Koslató "We Gotta Work It Out" a házban!
Akit hívnék még:
"We Like To Party"-nak is!
Na hajrá!
Koslatók!
Most közösen!
LÁSD AZT, AKI LENNI AKARSZ!
MARIAN WRIGHT EDELMAN, SPELMAN FŐISKOLA - 1959
Edidiong Emah-nak hívnak. Eredetileg...
Nigériából származom, de Atlantában nőttem fel, és...
ez az álom hatalmasabb, mint amit valaha elképzelhettem volna magamnak.
Álmodni se mertem ilyesmiről.
Sosem gondoltam, hogy itt lehetek,
azt hittem, túl alacsony, túl formás vagyok.
Pedig az egész családom a Morehouse-ra és a Spelmanra járt,
amik atlantai történelmi fekete egyetemek.
Az, hogy ennek részese lehetek...
és hogy...
az afroamerikai testvériségek, lányszövetségek és...
a fekete családi értékek
mind színpadra kerülhetnek, hogy az egész világ kicsit jobban megérthessen minket...
Ez igazi áldás.
Először csak feldobom,
aztán elsőként a fejemben kapom el, a testem csak utána mozdul.
Mindannyiunkban
nők vagy fiatal lányok látják a saját tükörképüket,
a saját értékük és a korlátlan lehetőségeiket.
A fiataloknak látniuk kell a szemünkben saját nagyságukat.
Menjetek hát! Mutassátok meg nekik, hogy igaziak vagyunk!
Hát...
37 hetet vártam...
hogy itt lehessek. A terhesség miatt viszont,
egy évig nem táncoltam.
A tömeg láttán elöntöttek az érzelmek,
hatalmas megtiszteltetés és óriási dolog,
hogy egy ilyen történelmi pillanat részese lehetek,
hogy a fiam később, idősebb korában megnézheti ezt és...
azonosulhat az emberekkel, a kultúrával.
Elképesztő megtiszteltetés, hogy benne lehetek ebben,
amit ő is láthat majd, és büszke lehet rám, hogy:
"Az anyukám is benne volt, ő is szerepelt!"
Nehéz elhinni, hogy ennyi év után is
én voltam az első afroamerikai nő, aki a Coachella fő fellépője lehetett.
Fontosnak gondoltam, hogy mindenki,
aki sosem látta képviseltetve magát,
úgy érezze, ott van a színpadon velünk.
Fekete nőként,
úgy éreztem, a világ azt akarja, hogy a saját kis dobozomban ragadjak.
A fekete nők gyakran érzik, hogy alábecsülik őket.
Azt akartam, hogy ne csak a műsorra legyünk büszkék, hanem...
a mögötte lévő munkára is.
A küszködésre.
Hogy hálásak legyünk azért a szépségért, amely a fájdalmas múlthoz társul,
és örömmel gondoljunk a fájdalomra.
Hogy értékeljük a tökéletlenségeinket, a hibáinkat, amiktől annyira jók vagyunk!
Azt akartam, mindenki legyen hálás a vonalaiért,
a szemtelenségéért, az őszinteségéért,
és a szabadságáért.
Nem voltak szabályok,
és ezért tudtunk létrehozni egy szabad, biztonságos közösséget,
ahol egyikünket sem nyomják el.
Amerika legkevésbé tisztelt emberei, a fekete nők.
Amerika legkevésbé védett emberei, a fekete nők.
Amerika legelhanyagoltabb emberei, a fekete nők.
Készen álltok, Coachella?
Mindenkit látni akarok, egészen az utolsó sorig!
Kezeket a magasba!
Énekeljétek: "Hey!"
Ugrás!
Lássam, ahogy ugráltok!
Na gyerünk!
Három, kettő, egy!
Haza kell mennem.
Vár rám a csillió gyerekem.
SOSE ADD FEL!
REGINALD LEWIS, VIRGINIA ÁLLAMI EGYETEM
Tudom, hogy haza kell mennem.
Úgy néz rám, mintha:
"Túlságosan fel vagy tüzelve, ideje indulni!"
- "Muszáj abbahagynia, hölgyem!" - Csak hülyeségből,
nem tudnád ezt is megcsinálni?
Tudod, ja. Erről van szó.
- Jó... megvagyok. - Túlságosan tüzes.
Tisztelem az olyan dolgokat, amikért dolgozni kell.
Azokat, amiket a semmiből kell felépíteni.
Borzasztóan ügyelek minden részletre.
Személyesen választottam ki az összes táncost,
minden fényhatást, a lépcsők anyagát, a piramis magasságát, a piramis formáját,
minden szövetdarabot, a zárószámot...
Minden apró részletnek saját célja volt.
Annyira sok megbeszélésünk volt Olivier-vel...
mielőtt Los Angelesbe repült,
hogy megérthessük, miért is kellenek ezek a színek.
Mit képviselnek?
Milyen körvonalunk legyen?
Mi lesz a legkifejezőbb?
Hogyan tűnjünk egységesnek?
De eközben hogyan látszódjon ki a rengeteg karakter
a tömegből?
Hónapokba tellett, mire összeraktuk a műsortervet.
Amikor ennyi időt töltesz a koreográfiával és a beállításokkal,
és közben 200 ember van a színpadon,
biztosra akarsz menni, hogy mindent látsz,
én pedig hajthatatlan voltam,
hogy mindent tökéletesen begyakoroljunk, hogy lépésre pontosan tudjuk
az egész műsort.
Rengeteget Steadicam-eztünk,
és olyan dolgokat csináltunk, amik elég példátlanok
egy fesztiváli fellépésen.
Három hangszigetelt stúdiónk volt.
Egy a zenekarnak,
egy a táncosoknak,
egy pedig a kreatív személyzetemnek.
Én meg egyikről a másikra jártam.
Óriási csapat kellett ehhez...
egy kész falu,
és szerintem mindannyian beleadtunk mindent.
A próbákon egyszerre...
rendeztem és néztem a műsort.
A közönségben ültem, hogy a színpadon is ott lehessek,
de közbe láthassam, hogyan fest az egész.
Minden egyes kör után megbeszélést tartottunk
úgy legalább 50 emberrel,
a különböző részlegvezetőkkel.
Dereknek nem csupán az énekkart kell felvennie,
hanem a szerkezet morajlását, a dobogást is.
A kiabálást, hogy: "Hey! Ah!"
Ezek mind gazdagítják a műsort,
a színpadon egyszerűen szuperek,
de filmen nem jönnek át.
Amíg nem látom, hogy a megjegyzéseimet megfogadjuk,
nincs értelme újakat kitalálnom.
És nem számít, hány hónapon keresztül csináljuk,
és hogy hányszor adtuk elő.
Minden egyes alkalommal új ötletek jönnek fel,
mert mindig van min fejleszteni.
Látni onnan fentről az egész szépségét,
érezni azt...
Csak így tudom elmagyarázni, miért ennyire idegesítő,
hogy kamerán keresztül ez nem jön át.
Szóval, egyszerűen ez a célom.
Hogy a világon mindenki érezhesse, amit mi érzünk.
És tényleg olyan emberekre volt szükségem...
akik beletették maguk.
Bármiről is legyen szó, szóljatok, hogy mire figyeljünk oda,
hogy mindenki elégedett lehessen,
és hogy ne kelljen végre ennyit dumálnunk.
Ezt szeretném.
Már... már félig a célban vagyunk.
De muszáj lesz gyorsabban haladni, mert kifutunk az időből.
Köszönöm mindenkinek.
Köszönöm, srácok!
Tudom, mindenki keményen dolgozik, ezért is fog sikerülni.
- Jól van, legyen jó évfordulótok! - Jó éjt!
Ma van az évfordulóm!
Boldog évfordulót!
Oké, srácok.
Gyerünk, hangosabban!
Szóval, ha ismeritek ezt a táncot,
akkor toljátok!
Na hajrá!
Igen, hozzád beszélek!
Látlak titeket, ott az első sorban!
Jól van!
Énekeljetek, Coachella!
Hadd halljunk, Coachella!
Látlak titeket!
Ugorjunk vissza egy kicsit!
Énekeljetek, Coachella!
Na!
Lássam, ahogy táncoltok!
Készen álltok?
Figyelni fogok!
Lássuk, ismeritek-e!
Tíz, kilenc
Nyolc, hét
Hat, öt
Négy
Három, kettő, egy
Coachella, ha jól érzitek magatok ma este,
akkor csapjatok egy kis zajt!
Nagy tapsot Hovának!
Na!
Gyerünk!
KÖZÖSSÉG NÉLKÜL NINCS SZABADSÁG.
Gyors kérdés, srácok.
Jár valaki történelmi fekete egyetemre?
- Naná! - Igen! Nem emlékszel ránk...?
Csapjatok egy kis zajt, egyetemisták! Ha egyetemre akartál menni, halljunk téged is!
Oké, jól van.
És ha kivágtak a gimiből, akkor még hangosabban!
BEYCHELLA
Ó, baszki!
Curtis Mayfield azt mondta: "Sose hátrálj meg!"
Coltrane pedig, hogy: "Válaszd a jóságot!"
Nina Simone meg: "Mississippi Goddam".
Ezek nem a reményről szólnak.
Ez maga a remény.
A körülményektől független bátor kitartás, nem számít, mit ad a sors,
a feddhetetlen becsületesség melletti elkötelezettség
egészen életed végéig, amíg a kukacok mellé nem kerülsz.
Na bumm!
VÉSZKIJÁRAT
Tudom, milyen fontos, hogy azt érezzük, részesei vagyunk valaminek,
hogy hozzánk is beszélnek, hogy mi is számítunk.
A teljes szívünk beleadtuk az előadásba...
mindent csupa szeretettel, egymásra hangolódva csináltunk,
közösen.
A produkció minden résztvevőjét szeretem.
A hazatérés egy történelmi fekete egyetemre olyan...
mint a Super Bowl.
Mint a Coachella.
Rengeteg barát és ismerős tér vissza, akit rég nem láttál.
Itt van ez a hagyomány,
az emberek meresztik a szemük,
hogy vajon az idei jobb lesz-e, mint a tavalyi hazatérés.
Ezek mind a szokás részét képezik.
Itt van a Fekete Nemzeti Himnusz, rögtön a "Freedom" után.
Ennek önmagában is borzasztóan hatásos, nagyon erős üzenete van.
Összekovácsolja a közösséget.
Ilyenkor tényleg büszke vagy, hogy afroamerikai lehetsz.
Elmeséltem apámnak, hogy beválogattak a táncosok közé.
Erre teljesen kiakadt,
mert annyi szuper csaj van a táncosok között!
Remek táncosok, persze,
kész család vagyunk. Olyan, mint egy iskolai kirándulás.
Tegyétek oda a marketinget, mert felrobbantjuk a színpadot!
Mi leszünk Beyoncé árnyékai!
Ez a nő a csúcs, pedig mi csak a legjobbakkal dolgozunk, vágjátok?
Na hajrá! Egy, kettő...
Valami olyasmit csinálni, ami túlmutat önmagamon,
valamit, ami feltárja az emberek lelkét,
mintha varázslatot látnának,
mintha fantasztikus, különleges időkben élnének...
egy olyan napot, amit sosem felednek.
Ezt akarom elérni.
Tesó, micsoda védés!
Családi hangulatú volt az egész. Imádtam!
Nincs is kedvem hazamenni, ha végeztünk.
Akik ismernek, tudják, hogy a családom...
a családom a legfontosabb.
A családom a menedékem,
a gyengeségem és az erőm.
Ők az én törzsem, és fontos volt,
hogy mindannyian családnak érezzük magunk.
Igazi valóra vált álom volt az egész,
olyasvalami, amiért egész életemben dolgoztam.
És annyira hálás vagyok, hogy hazajöhettem.
Pergődobosok és cintányérosok, dobszettesek és nagydobosok.
Eljött az idő, hogy belekóstolhassatok
a Méhkirálynő leghűségesebb
ütőseinek tehetségébe,
akik garantáltan felrobbantják a színpadot,
bárhol is van most a segged, bárhol és bármikor, akárhol!
Következzék, a The Buzz!
Coachella, hálás vagyok,
hogy én lehettem a fesztivál első fekete női fő fellépője!
Komoly, nem igaz?
Ezt a számot azoknak a hihetetlen nőknek küldöm,
akik ajtókat nyitottak meg előttem.
Nagyon köszönöm, hölgyeim!
Itt vagytok ma este, kemény csajok?
Énekeljetek velem! Na gyerünk!
Arra tanítjuk a lányokat, hogy húzzák össze magukat, ne tűnjenek ki.
Azt mondjuk nekik, legyenek ambícióik, de ne vigyék túlzásba.
Legyenek sikeresek, de ne túl sikeresek,
különben veszélyeztetik a férfiakat.
Úgy neveljük őket, hogy versenyezzenek egymással...
nem a munkáért vagy az eredményekért, hanem a férfiak figyelméért.
Feminista:
olyan személy, aki hisz a nemek társadalmi, politikai
és gazdasági egyenlőségében.
Hatalmas tapsot mindenkitől a gyönyörű Kellynek!
- És a csodálatos Michelle-nek! - Imádunk!
A csajom, B nagyon odatette a ma estét!
Úgy örülök, hogy mind itt vagyok velem!
Emlékeztek erre a számra?
Énekeljétek!
Na gyerünk!
Nagy tapsot a Destiny's Childnak!
Még egyszer tapsot a legjobb barátaimnak!
Ők a legjobb barátaim.
Halljuk mindenkitől: "Hey, Mrs. Carter!"
Csak megnéztem, itt vagytok-e még.
Ott hátul is halljam: "Hey, Mrs. Carter!"
Oké.
Most pedig a jobbomról: "Hey, Mrs. Carter!"
Jöjjenek a baloldaliak: "Hey, Mrs. Carter!"
Csapjátok össze így a kezetek!
Mindenki, csapjátok össze a kezetek!
Úgy.
Most pedig mindenki:
"Hey, hey!"
Még hangosabban: "Hey, hey, hey!"
Gyerünk: "I ain't worried, doin' me tonight!" Énekeljétek!
Hangosabban!
Halljuk!
Énekeljétek!
Most meg: "Get me bodied!"
Gyerünk! Hadd halljuk!
Hölgyeim és uraim,
fogadjuk nagy tapssal Solange-t!
Nagy tapsot a húgomnak!
Jól van!
Csapjátok össze a kezetek!
Itt vagytok ma este, szingli hölgyek?
Várjunk csak egy kicsit!
Lazuljunk el egy kicsit!
Ahonnét én származom,
szeretjük szépen, lazán csinálni a dolgokat.
Szépen...
menőn!
Ismételjétek utánam! Készen vagytok?
Mondjátok: "He-ey!"
Várjunk csak!
Még mindig nem vagytok elég lazák!
Énekeljetek!
Látlak titeket!
Szeretlek titeket!
Ez igen!
Szép volt, Baba!
- Nagyon szép a hangod! - Megint el szeretném énekelni!
Ó, szeretnéd elismételni? Olyan vagy, mint anyu, igaz?
Még egyszer!
Mert olyan jó érzés!
Jó érzés?
Oké, csináld nyugodtan, ha szeretnéd. Engedd ki a hangod és énekelj!
Úgy érzem, most elértünk valamit.
A lányom büszke rám.
Anyám és apám is büszkék rám.
És az összes testvérem és nővérem is büszke az egész világon,
és ezért élek igazából.
Annyira szerencsés és hálás vagyok, hogy ezekből az őrült ötleteimből
valami olyasmit kovácsolhatok, ami segít az embereknek
és jövőképet ad nekik.
Hogy megmutathatom, merhetnek nagyot álmodni,
hogy a lehetőségek végtelenek.
Tényleg lehetséges.
Ha az én vidéki seggem megcsinálta, bárki képes rá.
Ez kedves. Még sosem kérdezték ezt tőlem.
Örömet. Örömet okoz.
Fess szivárványt a felhők közé
Azt szeretném...
Arra vágyok legjobban...
hogy a saját fajom képviselhessem, az emberi fajt.
Esélyem adatott...
hogy megmutassam, milyen kedvesek,
milyen intelligensek és nagylelkűek tudunk lenni.
Esélyem adatott, hogy tanítsak,
hogy szeressek, hogy nevessek, és...
Tudom, hogy ha beteljesítettem a feladatom, amiért ideküldtek,
várni fognak haza.
És félelem vagy reszketés nélkül
fogok hazamenni,
persze, kíváncsi vagyok, mi fog történni, de...
És...
milyen tanáccsal tudna szolgálni
a mostani generációnak?
Legyetek őszinték!
Elsőként magatokkal.
És a gyerekekkel. Éljetek a jelenben!
Ne tagadjátok meg a múltat!
Éljétek meg a pillanatot, és ne feledjétek, a ti feladatotok,
hogy ez az ország több legyen, mint ami most.
Ezt az utolsó számot
minden hihetetlen,
gyönyörű rajongómnak,
hűséges, mindenben kitartó rajongómnak küldöm!
A felülmúlhatatlan méhkasomnak!
Most ti jöttök!
Énekeljétek!
Hangosabban!
Coachella, nagyon szépen köszönöm! Szeretlek titeket!
Hatalmas tapsot kérek a hihetetlen,
zseniális színpadi csapatomnak!
A táncosnőimnek!
Halljuk a tapsot!
Gyerünk, hölgyek!
Nagy tapsot a táncosaimnak!
ITT VOLTUNK A BULIDON! MIKOR LESZ AZ AFTERPARTY?
Tapsoljuk meg Larryt és Laurent-t, a Les Twinst!
Hatalmas tapsot a zseniális háttérénekeseimnek!
A csodálatos zenekaromnak!
Tapsoljuk meg az ütőseimet!
Óriási tapsot az egész csapatnak,
a háttérben dolgozó minden kollégámnak,
akik fáradhatatlanul sokat dolgoztak ezen a produkción!
Szeretünk titeket!
Köszönöm a családomnak, akik eljöttek ma este!
Legyen szép estétek!
Teljes szívemből szeretlek titeket!
Isten áldjon benneteket! Szép estét!
Szeretlek titeket!
Béke!
Számtalan kulturálisan érzékeny, rendkívül művelt ember járt
a történelmi fekete egyetemekre, köztük az apám is.
Ez a felsőoktatási élmény különösen fontos,
amit minden áron védeni, ünnepelni kell.
Na bumm!
Francba!
Hát, jól van, hölgyeim!
Na, bejövök?
Ezzel foglalkozunk két héttel a produkció előtt.
Egy láthatatlan kutyát sétáltat, Elton Johnnak öltözve.
Hát... a műsor tematikája a hazatérés,
ami elég ironikus, mivel mostanában egyikőnk se jár haza.
Ez lesz a felvétel?
Végre eljött a nap!
Kezdődjék a balhé!
Coachella, itt vagyunk!
Nyomjuk neki!
Nyomás, mi készen állunk!
Megcsináljuk!
Szétcseszem a Coachellát