Der venter hende endnu en straf.
Skandaløst.
Da min søn giftede sig med hende, hvem kunne da have troet, -
- at hun en dag skulle krænke hans minde.
Der sidder hun og sminker sig.
Gud vil straffe hende.
Jeg vil ikke tillade det.
Det har stået på længe nok.
Det har stået på for længe.
Gud skal nok straffe hende, mor.
Din tante og jeg har drøftet det. Og vi er enige, ikke, Vera?
Hvis hun ikke holder op, smider vi hende ud.
Ikke sandt, Vera?
Tænk ikke mere på det, mor.
Du bliver bare oprevet.
Gud skal nok straffe hende.
Det er dig, der bliver straffet. Hvorfor taler du sådan om mor?
Hvorfor taler du grimt om hende?
Ti stille, barn. Du forstår ikke den slags.
Og gudskelov for det.
Hvis mor ikke arbejdede, måtte du gøre det.
Og hvem var så den onde?
- Katja. - Ti stille.
- Hvor skal du hen? - Ud at lege.
Hun vil lege med de ækle jødebørn.
- Er det ikke det, du vil? - Slip mig.
- Må jeg gå nedenunder, mor? - Ja da.
Du burde ikke røre ved hende, når du skal på arbejde.
Men Katja har jo ret.
Hvis jeg ikke tjente penge, måtte du ...
... finde på noget. Og du har sværere ved det.
Så leg dog noget andet.
I kan lege, lige hvad I vil.
Din datter er lige kommet herned.
Ja. Det gør vel ikke noget?
Bare send hende op igen senere.
Har du lyst til at blive lidt? Se nu de små slyngler.
- Jeg laver lidt te. - Nej, nej. Jeg er sent på den.
Pas godt på dig selv.
Byen kan være farlig om natten.
Jeg klarer mig. Farvel.
Farvel.
Taler De fransk?
Selvfølgelig gør De det.
Sig nu noget.
Kvarteret her er dødkedeligt.
Tag med til det franske kvarter. Det er mere livligt.
Der er morskab og latter.
Kom nu.
Jeg betaler dig godt.
Du vil ikke fortryde det.
Man venter mig på arbejde.
De savner dig ikke i aften.
Jeg er en rig mand.
Jeg vidste ikke, at rige mænd kørte med sporvogn.
Alle tager sporvognen.
Jeg så, at selv Soong tog sporvognen.
Desuden har jeg en limousine.
Den venter ved næste stop.
Jeg har også chauffør.
Jeg kan køre dig, hvorhen du vil.
Kom nu.
En anden gang ...
Hov. Gå ikke!
Vi må holde sammen.
Og ikke kun, fordi vi er russere.
Det er altid Viktor.
- Viktor? - Ja.
Goddag igen.
- Hvordan har den lille det? - Meget bedre, tak.
Hun tog med tyskeren i aftes.
Jeg vidste det. Så kan hun lige så godt gå på gaden.
Det er tredje gang i denne uge.
Vi sidder sammen i aften, ikke?
Nogle af pigerne er skamløse.
Det gælder vel os alle. Også dig og mig.
Tænker du på Monsieur Verdurin? Det var da noget helt andet.
Det gælder da også dig.
Du er lidenskabelig. Du lader kærligheden slå dig omkuld.
Sådan er vi kvinder.
Vi må alle forelske os nu og da, Masha.
For at forsørge vore børn ...
... og vore mødre og søstre.
Sæt dig sammen med mig.
Bare rolig. Det skal jeg nok.
Hov, hov, hov.
Jeg bad dig købe en ny kjole.
Ja, butikken har lagt den til side.
Det sagde du også i sidste uge.
Jeg skal nok have den på i morgen.
Jeg har advaret dig.
Hov, hov, hov!
Hold op med det småsnakkeri.
Lys!
Du sidder på den forkerte plads.
Jeg forstår mr. Robertsons frygt.
Og han gør ret i at fremsætte den.
Jeg ville stille de samme spørgsmål.
Jeg kan kun fastslå, -
- at problemerne med vores tesendinger -
- ikke spiller den store rolle.
Vores andel af tekstilhandlen er jo -
- den største i hele Fjernøsten.
Og vi nyder fortsat ...
Ja.
... den særlige anseelse, som vi altid har haft herude.
Bestemt.
Japanere kan lide at stille sig an.
Men i dette tilfælde mener de næppe noget med det.
De spiller bare med musklerne.
Det er samurai-brovten.
Der har vi jo Jackson.
Vi sad netop og drøftede japanernes hensigter.
De kan måske oplyse os.
Jeg kan ikke bidrage med noget.
Jeg ved kun, hvad min tjener læser op fra avisen.
Og jeg har bedt ham om at begrænse det.
De må have mig undskyldt.
- Godnat. - Godnat.
Jeg klarer mig, tak.
Undskyld.
Det er vist på tide at tage en tårevædet afsked -
- med mr. Jackson.
Vi kan ikke afskedige ham lige nu.
Ikke efter det, der er sket.
Jeg klarer mig.
Kør mig hen til den lille klub, Liu. Og så videre til Del Monte's.
Døren er herhenne.
Tak.
Tillader De?
Tillader De? Tillader De?
- Mr. Jackson. - Thomas.
Sikke en overraskelse.
Jeg ventede ikke at møde dig her.
Det skal din far nok ikke høre.
Jeg ledte efter Dem.
Jeg tænkte, at De trængte til selskab.
Det var pænt af dig.
Hvad vil De dog her, mr. Jackson?
Det er jo en bule.
En bule?
Det er måske ikke det perfekte etablissement, Thomas.
Det er det bestemt ikke.
Men det er et imponerende, lille sted.
En mand med Deres omdømme ...
Vi er i Shanghai, Thomas. Man kan gøre, som man vil.
Men De vil nok have det bedre ...
Gå nu hjem og sov lidt.
Du skal ikke flakke om i denne bydel.
Jeg føler et ansvar for dig på grund af din far.
Hvis der skete dig noget, måtte jeg stå til ansvar for ham.
Gå du nu hjem i seng. Jeg har noget, jeg skal ordne.
Javel, ja.
- Godnat. - Godnat, Thomas.
Undskyld mig.
Tillader De?
- Hvordan går det? - Fint, tak.
Dragon, tak.
- Tak. Farvel. - Farvel.
Jeg kunne ikke undgå at høre Deres samtale.
Er den unge mand Deres protegé?
Nej.
Som mange andre overser han ...
... alt det, der er at se.
Selv er jeg enig med Dem i Deres vurdering.
Stedet er ikke perfekt, -
- men det er noget af det bedste, som Shanghai kan tilbyde.
Jeg tror, at jeg har set Dem her før.
Sikkert. Vi har ikke noget, der kan måle sig med det her i Japan.
End ikke i Tokyo.
Shanghai er enestående.
Her er flere steder af lignende standard.
Andre steder af samme standard, siger De.
- Hvad tænker De på? - Navy Bar. Den ligger i nærheden.
- Navy Bar. - Jeg finder den meget interessant.
Og så er der Wha Kim i den franske sektor.
Og måske ...
Last Chance i Foochow Road.
Jeg ville føje Ching Lieng til.
Ching Lieng ...
Ching Lieng er måske ikke Dem?
Det er interessant, men efter min mening ...
... ikke på højde med ...
- Ja, stedet her. - De har ret.
Men jeg holder meget af ham.
Det var en fornøjelse at hilse på Dem, mr...
- Matsuda. - Matsuda.
Og De er vist mr. Todd Jackson.
Den ansete amerikanske diplomat.
Ikke synderligt anset.
Den samme Todd Jackson, -
- som den engelske udenrigsminister omtalte som ...
- Folkeforbundets sidste håb. - Det er flere år siden.
Der er sket meget siden.
Jeg har ikke noget udestående med Deres landsmænd mere.
Eller nogle andre.
Jeg kom her for at slippe væk fra alt det.
Jeg er helt enig, mr. Jackson.
Et sted som her bør man have lov til at glemme verden udenfor.
Og dens mange vanskeligheder.
I det mindste indtil næste morgen.
Her er De næppe været før.
- Hvor? - Lad mig vise Dem det.
Udsmiderne her er uduelige.
Hør bare. På min drømmebar, mr. Matsuda, -
- ville jeg have byens bedste udsmidere.
Ja, måske Asiens bedste.
De skulle være veltrænede.
Kun sådan har man styr på baren.
Udsmiderne er de knapper, der styrer stemningen.
Man kan dreje dem den ene eller den anden vej.
Med gode udsmidere kan man dirigere baren som et orkester.
Ved De, mr. Jackson, -
- hvilket etablissement jeg gerne ville besøge nu?
Nej. Hvilket?
Deres bar.
Deres drømmebar.
Det får De måske lov til en dag.
Jeg er ikke rig, men jeg har lagt lidt til side.
Til tider overvejer jeg det.
Så De bygger måske baren en dag?
Deres drømmebar?
Jeg har ikke råd endnu, -
- men i en by som denne kan man få heldet med sig.
Jeg tænker tit på at tage alle mine penge -
- og satse dem på en hest.
Kvinderne skal naturligvis udvælges meget omhyggeligt.
Lige så omhyggeligt som udsmiderne.
Der skal være en vis balance mellem det erotiske ...
... og det tragiske.
Det er vigtigt at vælge de rette kvinder.
Undskyld, jeg må gå nu.
Min chauffør venter på mig.
Kan jeg tilbyde Dem et lift?
Min egen chauffør finder mig snart.
Det gør han altid, uanset hvad jeg gør.
Tak for en usædvanligt fornøjelig aften.
Det har været mig en fornøjelse.
- Jeg håber, at vi mødes igen. - I lige måde.
- Godnat. - Godnat.
Undskyld.
Jeg har vist æren af at hilse på grevinde Sofia Alexejevna Belinskija.
De husker mig måske ikke ...
... men vi var venner engang.
Vi spillede tennis sammen.
Hos familien Skopitjenko i Petersborg.
Jeg var lille dengang.
- De husker mig nok ikke, men ... - Selvfølgelig.
Hvordan skulle jeg kunne glemme grev llya Vladimirovitj Litvanoff?
De vandt altid.
Det smigrer mig, at De husker det.
Hvor er det rart at se Dem igen.
Jeg må tilbage til arbejdet.
Også jeg. Det var pænt af Dem at hilse på mig.
Jeg fik tilfældigvis øje på Dem.
Undskyld mig.
Mange tak.
Tre.
Tag min arm. Lad os følges ud.
Hvis De blot vil hjælpe en blind mand, -
- skal De vide, at jeg kan klare mig selv.
Hvis De vil tilbyde noget andet, -
- må jeg sige, at den slags ikke interesserer mig meget.
Jeg ville ikke tilbyde noget.
Men hvis De går herfra alene, -
- er der to slyngler, som vil følge efter Dem -
- og slå Dem i hovedet med deres ...
... knebel og ...
... stjæle Deres tegnebog og sko.
De burde ikke have så fine sko på, når De kommer her.
Tror De, at jeg er i fare?
Jeg er sikker på det. Men hvis vi følges, sker der intet.
De vil tro, at De er min kunde, og så tør de ikke blande sig.
Hvorfor ...
Bare rolig. De er i sikkerhed.
Fra både dem og mig.
Godt.
Så jeg skal gå i mere lurvede sko?
Ja, og prøv at se ud, som om De har venner.
Farlige venner.
Mange tak for rådet. Jeg står i gæld til Dem.
Er De russer?
Ja.
Jeg kunne ikke undgå at høre, da De talte med Deres ven ...
Jeg burde ikke lytte til andres samtaler.
Men jeg har jo mistet synet ...
- Så jeg kan ikke ... - Det gør ikke noget.
Det er i orden.
I har det meget hårdt.
I er blevet forvist fra jeres land, og ingen vil tage imod jer.
Jeg forstår godt, hvorfor De ...
- Vi holder ud. - Så fandt han mig igen.
De har reddet mig i dag. Tak for det.
Jeg bliver tit lidt for selvsikker.
Jeg skal holdes lidt i ørerne.
- Har De en, der gør det? - Jeg ved ikke ...
Engang klarede min kone det.
Men nu har jeg kun Liu derhenne.
Han er kvik, men det er ikke hans opgave -
- at hindre mine dumheder.
Men De reddede mig i dag.
- Tak. - Det var en fornøjelse.
- Godnat. - Godnat.
- De sagde, at De kom kl. 23.30. - Og?
- Nu er den 00.1 7. - Du har måske fast køreplan?
De sagde 23.30.
Så du hende, jeg talte med?
Grevinden, som jeg lige talte med.
- Hun står der endnu. - Gør hun det?
Hun er den rette.
Hun er den, jeg har søgt efter, Liu Chi.
Ja, ja.
Kom tilbage. Hører du mig?
Mor.
- Katjuska. - Kom her.
Kom her.
Må jeg tage med dig på markedet?
Ja, men dæmp stemmen. Onkel Peter sover.
Han sover bare rævesøvn.
- Hvornår skal vi gå? - Jeg skal hvile mig lidt først.
Jeg vil se skibene, før de sejler igen.
Ja. Men jeg skal sove lidt først.
Kom her, Katja.
Jeg sagde jo, du skulle blive her.
Din seng er ledig.
Det har været en god nats arbejde.
Kære Sofia Alexejevna, sov på den her.
Den er blød.
Men du lovede mig det.
Ja. Jeg har lagt kjolen til side.
Der er mange, som vil købe den.
Den koster fem dollars.
Du lovede mig den for tre.
- Nej. - Det er til mit arbejde.
Der er mange, som vil have kjolen.
Jeg kommer her hver dag.
- Jeg møder kl. 4.30. - Jeg skal bruge den.
Jeg går hjem kl. 23.30.
MOLE 3 - SUZHOU
Jeg knokler for at forsøge mine børn.
Det er en smuk farve.
- Skal du med båden? - Ja.
- Hvorhen? - Op til Suzhou.
- Du burde tage med. - Det skal vi også.
Vi ses.
Må jeg kigge?
Ja, værsgo.
Katja.
Vi skal gå nu, skat.
Så fik du kjolen, mor.
Ja.
Værsgo.
Ved du, hvem der vinder?
Bestemt. Jeg satser på ...
Du har nok ret.
Jeg tror, at jeg satser en smule.
Fint.
Det glæder mig at se dig så fandenivoldsk, Thomas.
Byen har fået krammet på dig.
Det glæder mig at se dig så munter.
Jeg er faktisk lidt nervøs, -
- for, forstår du, jeg er her ...
Jeg er her også for at satse lidt.
Vil De gøre en stor indsats?
Ganske stor. Tak, Jimmy.
Der kommer et tidspunkt i ens liv, hvor man må indse, -
- at der er noget, man gerne vil, -
- men som aldrig bliver til noget, medmindre man satser.
Man må tage alt, hvad man har, og løbe en risiko.
Har De i sinde at gøre en meget stor indsats?
Der er folk her i byen, som ikke ville kalde den stor, -
- men det er alt, hvad jeg har.
Men jeg tror ...
Vi er ikke hjemme i Vermont, Thomas. Lad være at trippe sådan rundt.
Mr. Jackson? Mr. Jackson?
Fu Chuan Fang. Vi mødtes i Nanjing.
Et møde i Folkeforbundet.
Må jeg udtrykke min medfølelse.
Tak. Det er min ven, Thomas Crane.
Goddag, mr. Crane.
Må jeg præsentere general Shen Yinchu -
- og general Ji Deng.
Ni men hao, mine herrer.
Lad mig noget forsinket takke Dem af hele mit hjerte, -
- fordi De fandt en retfærdig løsning på vort lands problemer.
Mr. Jackson har været en sand ven -
- af det kinesiske folk.
En retfærdig løsning på Deres lands problemer.
Hvad har det ført til?
Alle vore diplomatiske krumspring.
Og nu hersker der kaos.
Japanerne har besat Nordkina.
Og landet er plaget af borgerkrig.
Undskyld mig.
Jeg skal hen og spille.
Mr. Jackson.
Goddag, mr. Jackson.
- Mr ... - Matsuda.
Rart at se Dem igen.
Det glæder mig virkelig at møde Dem.
Jeg forlader Shanghai i morgen.
Nu får jeg chancen for at sige farvel.
Skønt vores bekendtskab er kort, -
- så nød jeg vores samtale i aftes.
I lige måde.
- Trist at De skal rejse. - Jeg er tilbage om et års tid.
Så kan vi fortsætte vores søgen.
Hvis De vender tilbage om et års tid, mr. Matsuda, -
- kan vi gøre mere end bare søge.
Jeg har siddet lidt i held i dag ...
Du milde!
- Jeg har været meget heldig. - Javel.
Jeg tør godt betro Dem, -
- at jeg føler mig en smule skræmt.
Lad mig blot sige, -
- at hvis De vender tilbage til Shanghai om et år, -
- skal De være en velkommen gæst i min bar.
Deres drømmebar.
Så får jeg alligevel fornøjelsen.
Min drømmebar.
De er sød, men De kender reglerne.
De knuser mit hjerte.
Husk at indløse billet.
Spørg efter mig næste gang.
- Godaften. - Undskyld.
Husker De mig?
De tog Dem af mig forleden.
Det var så lidt. De fulgte mit råd med skoene.
Det var nu ikke med vilje.
De er vist bare blevet slidt, uden at jeg har bemærket det.
Skal vi danse?
Jeg ville faktisk høre, om vi kunne snakke lidt.
- Så længe som en dans varer. - Selvfølgelig.
Skal vi sætte os her?
Lige et øjeblik.
Jeg ...
- Er det i orden med Dem? - Ja, det er fint.
Godt. Hør ...
Jeg har et tilbud til Dem.
Åh, javel.
Nej, nej, ikke sådan et tilbud.
Ser De ...
Jeg har i sinde at åbne en bar.
Jeg har planlagt det længe.
Og det går slet ikke uden Dem.
Hvad mener De dog med det?
Den bar, som jeg vil åbne ...
Der skal være dans og lidt musik og ...
Slet ikke som stedet her.
Baren skal være, som jeg har set den ...
... herinde.
Og De skal være dens midtpunkt.
Hvad forventer De af mig?
De skal bare være der og danse lidt med kunderne.
Tale med dem og være værtinde. Mere forlanger jeg ikke.
Jeg skal betale Dem godt, -
- så De ikke behøver at tjene penge på anden vis.
De er vel klar over, -
- at jeg ikke er den eneste russiske grevinde, der lever sådan?
Ja, det ved jeg.
Men det er Dem.
De er perfekt.
Det er Dem, jeg skal bruge.
Er jeg perfekt?
Hvorfra ved De dog det?
Vi traf hinanden forleden.
Og jeg ved, hvad jeg søger.
- Vil De overveje det? - Overveje det?
Jeg tager meget gerne imod det, hvis De synes, jeg er perfekt, -
- men De kan jo ikke se mig.
De burde i det mindste føle mit udseende.
Det gør blinde da, ikke?
Nej, nej. Det er ikke nødvendigt.
Jeg ved, hvordan De er.
De ...
Baren ...
Det hele.
Jeg har det hele heroppe.
Herinde.
Men i stedet kunne vi måske danse?
Kan De godt danse?
Jeg har faktisk ikke prøvet, siden jeg mistede synet.
Men hvis De hjælper mig, går det nok.
Så lad os danse.
- Tillader De? - Undskyld.
Hvad er det, du gør?
- Hvabehar? - Danser du med en blind?
Prøv bare at standse os.
Blinde har god hørelse.
De kan ikke danse her.
Selv om De kan tale kinesisk.
De generer de øvrige gæster.
De kan gå ad helvede til.
Sådan.
- Lad os finde de andre folk. - Jeg vil blæse på ham nu.
Et år senere
Thibaut de Passavant er i Shanghai.
Det fortalte søster Anastasia mig i går.
Thibaut de Passavant? Han er så charmerende.
En smuk mand.
- Er du sikker på, han er her? - Søster Anastasia var sikker.
Han ankom for fire måneder siden. Han er på det franske konsulat.
Trist, at han ikke kan komme her.
Jeg har tænkt meget over det, Olga. Meget har ændret sig.
Vi kunne opsøge Thibaut.
Nej, kære du. Det tror jeg ikke.
Han må opsøge os. Det er mere passende.
Ja. Ja, selvfølgelig.
Men alt er jo anderledes nu.
- Så måske kunne vi opsøge ham. - Det vil ikke være passende.
Vi kan ikke opsøge ham, og han kommer ikke her.
- Hvad mener du, Peter? - Vi kan ikke træffe ham.
Og dermed basta.
Bliv ikke oprevet, tante Vera.
Når vi kommer til Hongkong, besøger vore venner os igen.
Så holder vi bridgeaftner igen. Alt bliver som før.
Hvad er der?
Familien Oblomov.
De måtte leve ligesom os.
Men nu lever de som i gamle dage.
Hvor ved du det fra?
De skrev til os.
Anna Nicolejavna skrev til os.
Du har da læst brevet.
Skal jeg læse det op igen?
Hvor er Annas brev, mor? Hvor har du lagt det?
Skulle hun gøre sig den anstrengelse at skrive for at lyve for os?
Tag det roligt, tante Vera.
Alt ordner sig, når vi kommer til Hongkong.
Det bliver en lettelse.
Så slipper vi for den skam, som har ramt familien.
Gudskelov oplevede min søn det ikke.
Er der noget galt?
Jeg trænger bare til lidt luft.
Har Katja det godt?
Hun leger godt.
Værsgo.
Sid ned.
Slap af.
Jeg skal være færdig med jakkerne inden kl. 17.
Ja, selvfølgelig.
DEN HVIDE GREVINDE
Der er åbent.
Mr. Matsuda.
Det er bartenderen.
Jeg traf ham sidste sommer på en bar ved Avenue Joffre.
Og hvad angår udsmiderne, -
- så har jeg håndplukket dem alle.
Jeg fandt dem her og der.
Jeg sørgede for at huske på dem, jeg vidste, jeg ville få brug for.
Jeg mener, at rå vold -
- kan ødelægge den gode stemning.
Men en undertone af mulig vold -
- kan virke meget effektivt.
Det kan gode udsmidere sørge for.
Det vidste jeg.
Man hyrer nogle barske fyre, men sørger for at styre dem.
Det andet vigtige element er, ja, hvad kalder man det?
Seksualitet?
Det vage løfte om mulig intimitet?
Men man skal bedømme dem godt.
Kvinderne skal udvælges omhyggeligt.
Så damen der ...
Er hun russer?
Måske en adelsdame, som valgte at forlade sit land?
Valgte?
Nej.
- Og baren er opkaldt efter hende? - Netop.
Det er grevinde Sofia Alexejevna Belinskija.
Hun var lige den rette hertil.
Hun er forførende, tragisk og lidt fjern.
Hun ved, at historien ikke levner plads ...
... til hendes klasse mere.
Hun er perfekt.
Barens midtpunkt.
De må være en lykkelig mand.
På lidt over et år har De realiseret Deres drøm.
Det troede jeg, at jeg havde.
At jeg havde opnået det, jeg drømte om.
Men jeg var ikke rigtig lykkelig.
Jeg kunne ikke sige hvorfor.
Jeg vidste bare, at der manglede et eller andet.
Og for et par dage siden indså jeg, hvad det var.
Der er ingen politisk spænding her.
Så uden den politiske dimension er Deres bar ...
Den er jo blot tant og fjas.
Blot tant og fjas.
Nogle få røde kinesere.
Deres nationalistfjender, og måske nogle af Deres landsmænd.
Og nogle af mine.
Jeg kan se det herinde.
Jeg ved ikke, hvordan jeg kommer videre.
Hvordan får man dem samlet her?
Man kan jo ikke bare true dem til at komme her.
Pas på, mr. Jackson.
Nej, nej.
Jeg kan sagtens finde rundt.
Der er blevet flyttet rundt på alt.
- Det står anderledes. - Nu har du advaret mig.
Spil nu bare videre.
Jeg skal bare have noget at sidde på.
Pas på.
Det vækkede mig.
Jeg vidste ikke, at De var her.
Hvorfor sover De her igen?
De har da et rart hjem.
Og De har sovet med tøjet på.
Hvorfor er De ikke hjemme i seng?
Sengen er først ledig om morgenen, og min datter ...
Undskyld, jeg glemte vores aftale.
Der er ikke nogen aftale.
Jeg sagde bare, at det var bedst, -
- hvis vi holdt vores venskab inden for baren her.
Og det er da gået godt indtil nu.
Og hvis De hører om mit liv, -
- ødelægger det vel Deres billede af mig.
Det perfekte billede i Deres hoved.
Hvad går der af Dem her til morgen?
Først spiller De klaver, og nu kommer al den snak.
Jeg vidste ikke, at De var her.
Det var en dejlig måde at blive vækket på.
Det lød smukt, det De spillede.
Jeg har kendt Dem i et år, og jeg anede ikke, at De spillede.
Tante Vera har lært mig det.
Hun var en dygtig pianist.
Jeg har glemt så meget.
Vore venner sendte deres børn til klavertimer hos hende.
Jeg ved ikke, om hun stadig kan spille.
Hun har ikke rørt et klaver længe.
Jeg må hellere gå.
Min seng er parat nu. Jeg trænger til hvile.
Vi ses i aften.
Jeg ved stadig ikke, hvordan du mistede synet.
Jeg var ude for en ulykke.
Men jeg lader det ikke gå mig på.
Hvilken ulykke?
Det strider mod vores aftale.
Hvad vil du med de tunge døre? Skal de holde verden ude?
Det var hensigten.
Vi ses i aften.
Det er hensigten.
Luk mig ud!
Hvor er min familie?
Min familie er derinde.
MARTHA PARR JACKSON 1901-1929 - ELSKET HUSTRU
1924 -1929 TODD JACKSONS SØN
Der er gået tre år.
Det virker meget længere.
Må jeg bede dig om noget, far?
Et løfte?
Hvad angår ...
... så kan De tage det med Dem.
Smukt tørklæde.
Smuk frakke.
120 pund.
Det er en smuk pris.
Vil De nu sælge det?
Fortæl mig om din engelsklærer.
Han var fra England, men ikke så streng som mrs. Henderson.
Du skal læse flittigere.
Hvad mener du, Mary?
Så ville hun ikke være så vred.
Det tør jeg ikke sige.
Goddag.
Goddag. Hvordan har De det?
Katja.
Kom nu, Katja.
Kom så, Katja.
- Det var ham, ikke? - Vi er sent på den, Katja.
Den blinde mand.
- Det var vores blinde mand, ikke? - Jo.
Kom nu, Katja.
Hvorfor sagde han ikke noget til os?
Det gjorde han bare ikke.
Du sagde, at han er rar.
Det er han også.
Hvorfor sagde han så ikke noget?
Mrs. Henderson venter, Katja.
Katja.
Katja!
Goddag.
Han sagde: "Akkeja, akkeja."
Han sagde: "Du ser ikke værst ud."
Jeg sagde: "Hvem gør?" "Du gør."
Han sagde: "Ja, du gør ikke."
Katja!
Goddag, unge dame.
Katja.
Mor siger, at du nogle gange er hidsig.
Tjah ...
Hun har nok ret.
Var det derfor, du ikke talte til os?
Det var uhøfligt af mig. Undskyld.
Mrs. Henderson lærer mig engelsk.
- En dag skriver jeg et brev til dig. - Et brev?
Det er vel ikke derfor, du lærer engelsk, vel?
Det er vigtigt, at jeg skriver til dig.
Hvorfor er det vigtigt?
For du skal tage os med ud at sejle.
- Sejle? - På floden.
- Til Suzhou. - Så, Katja!
En sejltur til Suzhou?
Vil du tage mig og mor og tante Vera med?
Vi skal gå nu.
- Farvel, blinde mand. - Vi ses.
Må jeg bede dig om noget?
- Ja. - Et løfte.
Det kommer an på, hvad det er.
Når jeg bliver stor og gift ...
... og får børn ...
... så lov mig at bo hos os.
Lov mig, at du bor hos mig altid.
Skal din mand ikke have noget at skulle have sagt?
Nej.
Lov mig det.
Godt.
Hvis du synes det.
Han sagde: "Ikke hvad?"
Jeg sagde: "Ikke det."
"Tag dig i agt for hende."
"Men hun er alle tiders køb."
"Det kan jeg love dig."
JAPANSKE PROVOKATIONER
Mon vi har begået en dumhed, kære Olga?
Hvilken dumhed?
Det, du ved.
Thibaut de Passavant.
- Han er trods alt ambassadør nu. - Nej, kun konsul.
Hvad mener du, Peter?
Burde vi ikke aflægge en visit på den franske ambassade?
Konsulat!
Det er kun et konsulat.
Olga, der er store bønner og små bønner.
En bønne er en bønne.
Sofia.
Giv nu kort.
Jeg må tale med dig.
Mens du var ude i aftes, legede Katja med din rouge.
Hun tog noget på kinderne.
Børn skal have lov at lege.
Din rouge.
Er du ikke rystet?
Du må være mere streng.
Du må ikke lade Katja se dig, når du er klædt på den måde.
- Hun er da min datter. - Men hvad fører det ikke til?
Skal jeg skære det ud i pap?
Du ved jo, at jeg har ret.
Hvad siger du?
Du har nok ret.
Så gør din del.
Hun må ikke se dig sådan.
Du har ret, Grusha.
Men du må love mig noget.
Hvis der sker mig noget, vil du så elske hende?
Vil du være blid mod hende altid?
Sværg på, at du vil.
Ja, selvfølgelig.
Hun er min brors datter. Hun ligner ham.
Sværg på, at du vil elske hende.
Det sværger jeg på.
Tak.
Tak, Grushenka.
Far!
Du kommer sent.
Nej, så sent er det ikke.
Fint. Vis det til din mor.
Mor? Mor?
Luk mig ind.
Jeg er her.
Jeg har tegnet en tegning til dig.
- Hvorfor har du låst døren? - Katja.
Kom her.
Hun har travlt.
Lad mig se.
Flot. Er det en soldat?
Er det en af den kære zars vagter?
Sikke en sjov uniform.
Kom nu.
Vil du have mig?
- Nej, nej. - Kom tilbage.
Du er meget stille i aften.
Jeg tænkte bare på, at når jeg bliver for gammel, -
- mon min datter så står her i stedet?
Jeg stod bare og tænkte.
- Jeg er sikker på ... - Men det vil du jo ikke høre på.
Vi har jo vores aftale.
Jeg er ked af den episode henne på cafeen.
Vi forstyrrede dig, mens du hørte radio.
Går du og din datter tit den vej?
- Gennem Frenchtown? - Ja.
Jeg sidder tit på den café.
Ikke altid udenfor.
Men jeg er der tit.
Udmærket.
JAPAN AFVISER AGGRESSIVE HENSIGTER
SOCIALISTISKE STUDENTER BLOKERER NANJING ROAD
CHIANG SIGER NEJ TIL KOMMUNISTER I KINA
NÅDESLØS JAGT PÅ DE RØDE
Mr. Jackson?
Undskyld.
Jeg fik at vide, at De var her.
Vil De have en kop kaffe, mr. Matsuda?
Nej tak. Men hvis De vil undskylde mig ...
... så vil jeg forstyrre Dem et øjeblik.
Sid ned.
Mr. Jackson.
Jeg har tænkt på Deres bar.
Og på det, De sagde, da jeg besøgte Dem.
- Om at der manglede ... - Politisk spænding.
Hvordan skulle man skabe politisk spænding i Deres bar?
Dengang forekom tanken mig sær.
Men den har pirret mig lige siden.
Jeg tror, der er en løsning.
Og hvad er så det, mr. Matsuda?
Jeg har kontakt til en vis person.
En kinesisk herre, som har en del indflydelse her i Shanghai.
Han kan måske hjælpe Dem.
Og hvordan skulle han gøre det?
Min bekendt er i den situation, -
- at han kan overtale folk til at gøre, som han vil.
Så han er gangster?
Det kunne man godt sige.
Og han kan overtale fraktionerne til at opsøge min bar?
Det var bare en tanke.
Hvorfor skulle han hjælpe mig?
Fordi ...
Fordi jeg er i stand til at overtale ham.
Hvad er Deres erhverv egentlig, mr. Matsuda?
Jeg vil så gerne hjælpe Dem.
Især nu hvor jeg kan se, hvad De formår.
Det kunne blive helt fabelagtigt.
Jeg vil foreslå, at De først fører kommunisterne ind.
Men ikke kendte partimedlemmer.
Jeg kan foreslå visse personer.
Avisredaktører. Forfattere.
Mænd, der menes at være kommunister.
Når vore røde venner føler sig godt tilpas, -
- kan De præsentere folk med Kuomintang-forbindelser.
Giv de to lejre tid til at vænne sig til hinanden.
Og så kan De føje nogle kinesiske soldater til.
Et par japanske søfolk.
Måske et par japanske forretningsfolk.
Men tag Dem i agt.
Det er en vanskelig balancegang.
Dette lokale og disse mennesker er Deres orkester.
Det var ikke gået uden Dem.
Jeg har ikke gjort noget.
- De hjalp med det hele. - Nej.
Jeg står i gæld til Dem.
Det er en storslået præstation.
- Men mon det nu er nok? - Nok?
Mon ikke De føler trang til at vende tilbage ...
- Længes efter et større lærred. - Et større lærred?
De fås ikke større, mr. Matsuda.
De var til stede i Versailles.
- Da traktaten blev underskrevet. - Ja.
Jeg var meget ung og underordnet, men jeg var der.
Jeg indledte også min karriere dengang.
Jeg drømte om at rejse med vores delegation.
Som sekretær, tjener, hvad som helst.
Jeg drømte om det.
Jeg kom selvfølgelig ikke med.
Men jeg tænker stadig på Versailles.
Efter krigens frygtelige rædsler -
- stod de største statsmænd fra verdens største nationer -
- samlet der -
- og lagde grundvolden til fremtidens civilisation.
De er meget heldig, at De var med, mr. Jackson.
Det er fortid nu.
Nu hersker der kun kaos derude, mr. Matsuda.
Mistro, bedrag, had, ondskab og kaos.
Der er intet stort lærred derude.
Der er intet, man kan skabe et smukt billede på.
Det, De har opnået her i baren, -
- er yderst tilfredsstillende.
Men jeg drømmer om et større lærred.
Hvad er det, De vil male på Deres lærred?
Jeg er ikke selv kunstner.
Jeg vil blot spille min ydmyge rolle.
Men det er mit ønske ...
... min kæreste drøm ...
... at se Japan som en stor nation.
Så stor som England eller Frankrig.
Eller Deres land, mr. Jackson.
Men det behøver ikke at bekymre os her.
Det er mig en stor fornøjelse -
- at kunne slappe af i denne herlige atmosfære -
- og glemme alle mine ansvar.
Jeg kan ikke finde den.
Olga har nok mistet den.
Hvad er det, tante Vera?
Hatten.
Baronesse Santachiara gav din mor den i Paris.
Hun har mistet den.
Ved du, hvor den er, Grushenka?
Mor har ikke mistet den.
Men hvad vil du dog med den gamle hat?
Jeg vil gerne have den på.
Hvor skal du have den på hen?
Når jeg skal hen på det franske konsulat i morgen.
Vi skal ikke hen på konsulatet.
Peter og jeg tager derhen i morgen.
- Du må forstå ... - Du kan ikke hindre os.
Det kan din mor heller ikke. Vi har truffet en beslutning.
Situationen er anderledes nu.
De vil bare le ad dig og din hat.
Jeg vil ikke gemme mig længere.
Jeg er fattig, men jeg er fyrstinde Vera Artalinovna Belinskija.
Jeg tager hen til konsulatet, -
- hvor vi hilser på vores gamle ven, -
- Monsieur le Comte de Passavant.
Se nu godt efter, Peter.
Det er lige der.
Peter.
Undskyld mig.
Er det ikke ...
Jo. Fyrst og fyrstinde Belinksij.
Utroligt. Jeg så Dem på vej ind.
Jeg troede ikke, at det var Dem.
Det er Antoine.
Unge Antoine.
Antoine Jacquier.
Antoine Jacquier?
Unge Antoine?
Er det virkelig Dem?
Min kære fyrstinde!
Min kære fyrste. Hvor er det rart at se Dem.
Hvad laver De dog her?
Vi ville hilse på M. de Passavant.
Sikke en overraskelse at se Dem i Shanghai.
Kan De huske, at De besøgte mig -
- hver tirsdag og torsdag?
Spiller De stadig klaver?
Jeg får desværre ikke øvet mig. De ville blive vred på mig.
De skændte på mig, når jeg ikke øvede mig.
Det har jeg ikke glemt.
De var kun ti år gammel.
Antoine.
Jeg vidste, at det var ham.
De var begge venlige mod mig.
Jeg tænker ofte på Dem.
På Deres prægtige hjem og familie.
Men nu ...
Nu er De her.
Grushenka!
Vera og Peter traf en gammel bekendt på konsulatet i dag.
Han har lovet at hjælpe os.
Jeg har et brev fra ham her.
Vil han hjælpe os?
Han kan sørge for det hele.
Pas, papirer og billetter til Hongkong.
Introduktionsskrivelser. Alt.
Den slags koster jo penge.
De går ikke til mr. Jacquier selv. Det gjorde han klart.
Han har opført alle omkostninger.
Sofia.
Vi får måske ikke chancen igen.
I lang tid ...
- Siden jeg tog jobbet, har jeg ... - Katja.
Tænk på Katja.
Det er måske hendes sidste chance.
- Jeg skal gøre, hvad jeg kan. - Folk er bange for japanerne.
I næste uge kan han måske ikke gøre noget.
Jeg skal gøre, hvad jeg kan.
Pas på!
Mr. Jackson?
Næh, men dog, Thomas.
Det er længe siden.
Hvor har du været?
Vi har sagt det samme om Dem.
Man ser ikke meget til Dem.
Ikke det?
Jeg vil gerne tale med Dem.
Ja?
Nu?
Firmaets ledelse har været bekymret, -
- ja, faktisk i længere tid, -
- over Deres levevis. Det er De nok klar over.
Min levevis?
Hvad mener du?
Mener du det her?
Ja, det tror jeg.
Du kan ikke se det, vel, Thomas?
Du ser på det, men du ser ikke noget.
Intet.
Der har været bestyrelsesmøde i eftermiddags.
Visse personer mener, at Deres tilknytning til firmaet -
- ikke længere er nødvendig.
Og så er der den japanske herre.
- Mr. Matsuda? - Matsuda, ja.
Jeg er slet ikke med, Crane.
Så vidt jeg ved, er USA og Japan stadig allierede.
Men mr. Matsuda er jo ikke hvem som helst.
Hvad skal det sige?
Ved De ikke det?
Vi omgås kun som privatpersoner.
Mr. Matsuda er en mand, -
- som er hadet og frygtet af de kinesiske myndigheder.
Man husker ham i Nordkina.
Når han dukkede op, var invasionen ikke langt væk.
Så Deres vens tilstedeværelse i Shanghai -
- er ikke noget godt tegn.
Selv de lokale japanere afskyr ham.
Mr. Matsuda og jeg har visse fælles interesser.
Vi er blevet gode venner.
Det har intet med politik eller hære eller krig at gøre.
Det hører til derude.
Og hvad angår jeres møder, middage og receptioner, -
- har jeg aldrig villet være forretningsmand.
De ville tjene penge på mit navn.
Og det lod jeg dem gøre.
Har det ændret sig, så kan de gå ad helvede til.
Så De har ikke i sinde at ...
Nej, det har jeg ikke. Jeg har ikke noget i sinde.
Ser du slet ikke alt det her, Thomas?
Alt det her?
Kan du ikke ... Kan du ikke se det?
Skønheden?
Inden jeg kom her, havde jeg hørt meget om Dem.
Jeg havde håbet at lære af Dem.
Siger du, at ...
Siger du, at jeg har været en skuffelse?
Faktisk ...
Jeg fatter ikke, at De er den mand, min far har så stor respekt for.
Godnat.
Nå, det er her, du gemmer dig.
Kan du ikke huske mig?
Jeg så dig på sporvognen.
Jeg troede, du holdt dig til det franske kvarter.
Jeg kommer der, hvor der er latter.
Og hvor der er smukke kvinder.
Og jeg må sige, -
- at du er yderst smuk i aften.
Mange tak.
Nå.
Hvad mon orkestret spiller nu?
Hvis det er en sjæler, vil jeg danse med dig.
Men kun hvis det er en sjæler.
Med visse kvinder bør man kun danse ...
... sjælere.
Og du er en af dem.
Hvad fanden bilder du dig ind? Hvem har lukket dig ind?
- Sagde jeg noget forkert? - Tror du, jeg er døv?
Jeg hørte hvert eneste ord.
Jeg har ikke sagt noget ...
Hvad antager du hende for? Du er ikke værdig til at ånde nær hende.
Ud med dig!
Hvem har lukket dig ind? Jeg vil ikke se dig her.
Ud!
Ud! Ud, sagde jeg!
Den mand ...
Så.
Nu skal du få fred.
Men læg dig til at sove.
Du får ikke søvn nok.
Hvordan har han det?
Lad ham hvile sig.
- Har du det bedre? - Ja.
Her.
Mange tak.
Jeg har skuffet mig selv. Jeg har skuffet os alle.
Du har været lidt ude af den.
- Ikke dig selv. - Du har ret.
Du har heller ikke været dig selv -
- de sidste par aftner.
- Har din datter det godt? - Ja.
Hun har det fint.
Jeg har tænkt på, at mine slægtninge har ret.
Jeg har gjort, hvad jeg kunne for Katja.
Men nu skader jeg hende måske ...
... ved at omgås hende.
Sådan må du ikke tænke.
Hun efterligner mig.
Og hun skal ikke have ...
... et trist liv.
Sådan må du slet ikke tænke.
I to hører sammen.
Jeg havde selv en datter.
Jeg mistede hende.
Du spurgte mig engang ...
... hvordan jeg mistede synet.
Ja.
Vil du gerne vide det?
Ja, det vil jeg gerne.
Min datter, Christina ...
... var på din Katjas alder. Måske var hun lidt ældre.
Jeg havde givet hende et løfte.
Det var fjollet at afgive det.
For jeg kunne ikke holde det.
Når jeg bliver voksen og er gift, -
- og når jeg selv har børn ...
... lover du så at bo hos mig?
Lov, at du altid vil bo hos mig.
Christina ...
Christina.
Så hun døde øjeblikkeligt?
Hun har ikke mærket noget.
Jeg var bange.
Jeg var bange for ...
... at hun havde lidt tid, mens hun lå der ...
Tid til at indse ...
... at jeg havde svigtet hende ...
... igen.
Nej, hun gjorde ej.
Jeg ville meget gerne se Katja igen.
Måske kunne vi mødes ordentligt.
Hvis du har lyst, -
- kunne vi alle tre tage en tur i parken en søndag -
- og lytte til orkestret.
Ville Katja mon synes om det?
Ja, det ville hun.
Og det ville jeg også.
Da du var dilpomat ...
Diplomat. Dip-lo-mat.
Man siger også diplomatisk.
Var du også diplomat, da du var ung?
Nej, dengang var jeg i udenrigsministeriet.
Jeg arbejdede for USA's præsident.
Og så kom jeg her til Kina, fordi jeg ville være diplomat.
Var du ude at sejle, mens du var diplomat?
- Ude at sejle? - Katja!
På både til Suzhou og sådan.
- Har du været det? - Ja.
Ja, og det var faktisk rart.
Vi hyggede os i Suzhou.
Tager du os snart med? Mig, mor og tante Vera.
De andre skal ikke med.
Hold op med at plage mr. Jackson.
- Jeg plager ikke. - Nej, hun plager ikke.
Lad mig nu se ...
Det kan nok lade sig gøre.
En sejltur.
- Der er så dejligt på floden. - Tager du os så med?
Din mor og jeg kan tale om det.
En sejltur!
Jeg lover ikke noget.
Forleden spurgte du mig, hvad jeg tænkte på.
- Du bad mig sige det. - Ja.
Jeg skal ...
... bruge 300 $. Snart.
Det var det, jeg tænkte på. Sammen med meget andet.
Hvordan vil du skaffe dem?
Jeg må tjene dem på en måde.
- Er det til noget vigtigt? - Ja.
Du vil næppe sige, hvad det er.
Du vil ikke bryde dig om det.
Mr. Feinstein!
Katja. Kære ven.
Hvordan går det?
- Samuel. - Goddag, grevinde Sofia.
Det er min ven og chef, mr. Jackson.
Det er vores nabo, mr. Samuel Feinstein.
Rart at træffe Dem, mr. Jackson.
Katja har fortalt meget om Dem.
Goddag, min herre.
Undskyld, jeg skal lige passe butikken.
Vil du vise vej, Katja?
Tak.
Beskidte jøder!
Det har været en dårlig dag. Masser af skænderier.
Det er rart, at grevinden har fundet en god chef.
Må De høre meget af den slags?
Med folks skældsord?
Jeg er heldigvis lidt tunghør.
Mine trommehinder har lidt skade af, at jeg kører på det vrag.
Det er måske godt det samme.
De forlod vel Europa for at slippe for den slags.
Slippe væk fra den slags?
Vi havde en frygtelig rejse herned.
Børnene mistede deres kære mor og deres bedstefar.
Men nu er vi i sikkerhed.
De kan lære, lege og vokse op.
Den slags.
Hvad betyder så vore lidelser?
Jeg hører det ikke. Og det gør børnene heller ikke.
Sofia?
Ja, jeg er her.
Jeg har lagt dem i en pose, så du ikke bliver plyndret.
Jeg venter ikke et barn.
Det troede du måske. Jeg er ikke ude på at bedrage dig.
Det er ikke til det.
Det troede jeg heller ikke.
Jeg ved godt, at jeg hjælper dig væk herfra.
Væk fra mig.
- Det er ... - Lad det bare hvile.
Ingen spørgsmål og ingen svar.
Hvor længe vil du gemme dig her?
Jeg er vokset op med mennesker, som troede på tunge døre.
Ligesom dig.
Men dørene var slet ikke så stærke.
Det ved jeg.
Da vi mødtes første gang ...
... ville du lade mig røre dit ansigt ...
... så jeg kunne ...
... så jeg kunne se, hvordan du så ud. Husker du det?
Ja, det husker jeg.
Jeg ville høre, om jeg kunne ...
... tage imod tilbuddet nu?
Gerne.
Hvis du vil.
Det er underligt at tænke sig, at i al den tid ...
... har jeg ikke vidst, hvor smuk du er.
Men jeg er jo også blind.
Tak.
Er jeg tryllekunstner?
Nej, du snød.
Dette blev bekendtgjort i går.
Skønt Sir James for blot en uge siden sagde, at det var umuligt -
- for stormagterne at se til, -
- mens japanske soldater indtog byen.
Nu er spørgsmålet så:
Hvilke muligheder har stormagterne egentlig?
Er det muligt for Storbritannien eller Frankrig -
- eller sågar USA -
- at gribe til våben nu?
Mor!
Vi skal sejle til Hongkong i aften.
- I aften? - Vi skal pakke dine ting, Katja.
Kom og hjælp mig.
Sofia.
Skibet skal sejle i nat.
Tiden er knap. Vi skal med det skib.
Der bliver ikke andre.
Beslutningen er truffet.
Du skal vente en tid her.
Hvem har besluttet det?
Familien.
Hongkong er jo britisk. Det er svært at få papirer.
Desværre ...
... fik vi ikke papirer til dig.
Men ...
... efterlader I mig bare?
Vi sender snart bud efter dig.
Du skal nok klare dig.
Det er til alles bedste, Sofia.
Familien kan begynde forfra i Hongkong.
Vi har gamle venner der. Vi bliver optaget i de bedre kredse.
Og der har Katja en fremtid.
Men intet af det er muligt, hvis du tager med os.
Det har du vel tænkt over.
Man vil snart høre, hvad du har lavet her.
Lad os vende om.
Aftenens arbejde venter.
Lad os straks vende om.
Hvad går der af dig i dag?
Lad os ikke tage hen på Den Hvide Grevinde i aften.
Der kommer ingen.
Jeg bestemmer selv, hvad jeg gør eller ikke gør.
Mr. Jackson ...
Jeg har længe gjort, hvad De bad om.
Jeg har set, hvad De bad mig se.
Men i dag ...
Men nu er det slut.
Vi vender om.
Hvis du har det på den måde ...
... så finder jeg selv derhen.
Mr. Jackson.
Mr. Jackson!
Mr. Jackson.
Mr. Feinstein.
- Katja. - Vi rejser.
Vi skal til Hongkong.
Hvorfor rejste De ikke med de andre?
Det er til alles bedste.
- De har forladt Dem. - Men ...
Og hvad har de sagt til Katja?
Svar mig, grevinde Sofia. Hvor tror Katja, at De er?
De har fortalt hende, at jeg kommer.
At jeg snart kommer.
De sagde, jeg venter på molen. Det sagde jeg også.
De må straks få fat i hende.
Men det er til alles bedste.
- Hvilken fremtid har hun ellers? - Nej.
De skal have hende tilbage.
Så kan De tage med os fra Shanghai.
- I aften. - Hvorhen?
Til Macao.
Få fat i Katja og tag med os.
Men hvordan?
Et glas, tak.
Pas på.
Mr. Jackson.
Mr. Matsuda.
De mangler vist personale i aften.
Ja, det ser sådan ud.
Der foregår vist et eller andet.
Mr. Jackson.
Min bil venter derude.
Lad mig køre Dem i sikkerhed.
Det er pænt af Dem, men jeg må tænke på kunderne.
Og Deres store lærred venter.
Man skulle næsten tro, at De havde holdt mig for nar.
Mens De hjalp mig med at fuldende mit lille billede, -
- havde De i virkeligheden travlt med Deres store lærred.
Mr. Jackson.
Det betød meget for mig, at vi for en kort stund ...
... var venner.
Vi skabte noget smukt sammen.
Det ville gøre mig ondt, hvis De troede, at jeg bedrog Dem.
Det gør jeg måske heller ikke.
Men jeg føler mig til grin.
Og snart vil Deres store lærred komme og knuse min lille verden.
Ligesom det knuser mange andre små verdener.
Men sådan er situationen altså.
Hør nu, mr. Jackson.
Tiden er knap.
Tag med mig med det samme.
Nej tak, mr. Matsuda.
Her må vore veje skilles.
I så fald, mr. Jackson ...
... vil jeg sige farvel.
Mr. Jackson.
Da vi nu ikke ses mere ...
... tillader De måske, at jeg siger noget personligt.
Værsgo.
Måske trænger jeg mig på ...
... men jeg har jo betragtet Dem på nærmeste hold en tid.
Og jeg tænker på ...
... om tiden måske ikke er inde til at skabe en anden verden.
En verden med Deres grevinde.
Den rigtige, hvide grevinde, grevinde Sofia.
Denne grevinde ...
... har næppe lang tid tilbage.
Det er for sent nu, mr. Matsuda.
Jeg lod hende rejse.
Gad vide, hvor hun og Katja er nu?
Måske er det ikke for sent.
Jeg så grevinden på vej herhen.
Ligesom resten af mængden ...
... var hun på vej ned til havnen ...
... for kort tid siden.
Nu ...
... må De have mig undskyldt.
Jeg ønsker Dem held og lykke.
Undskyld.
Hvor ligger havnen?
Den vej.
Mine herrer, jeg prøver at finde vej.
Tak.
Katja!
Katja! Katja!
Hun kommer snart, lille skat.
Hvorfor er hun her ikke?
Du lovede, at hun ventede her.
Tillader De?
Har De set en russisk familie?
En lille pige.
Russer.
Mr. Jackson!
Vi kan ikke sejle endnu.
Hun kommer da, ikke?
Hvor er mor, tante Vera?
Mor!
- Det er mig, mr. Jackson. - Hvabehar?
- Feinstein. Grevindens nabo. - Åh ja.
- De har taget Katja. - Hvem har taget hende?
Familien.
De har efterladt grevinde Sofia. Hun leder efter sin datter nu.
Nej. Vent.
Katja.
Mor! Mor!
Mor!
- Duk dig, Katja. - Hvorfor skynder mor sig ikke?
Hun kommer snart.
Ellers venter vi bare på skibet.
Hun tager et andet skib.
Der er en trappe her.
Til højre.
Mor!
- Trin. Trin. - Mr. Feinstein. Diplomat.
Katja!
- Sæt dig. - Katja!
Din mor kommer ikke, Katja.
- Forsvind, din beskidte jøde. - Hør ikke på dem.
Din mor kommer ikke med.
- Kom med mig. - Hvad vil du os?
Forsvind!
Hør ikke på dem.
Kryb ned i din kloak!
Af sted!
Din mor kommer ikke.
Af sted.
Hun er hos mig.
Hun er sammen med mig.
- Katja. - Se, Katja.
Din mor venter.
Nu skal vi ud og sejle.
- Ræk mig hånden. - Vores sejltur.
Katja! Katja! Katja!
- Mor! - Katja!
Mor!
Katja, min lille skat!
Hvor har du været, mor?
Mor har dummet sig.
Vi rejser sammen.
Katja!
Katja Belinskija!
Ikke mit barn!
Katja!
Sov nu. Luk øjnene.
Vi rejser snart.
Mr. Feinstein?
- Jeg er lige her. - Værsgo.
Tusind tak.
Hvad er det, du laver? Sæt dig dog ned.
Jeg ledte faktisk efter dig.
Hvorfor flakker du om? Du kommer bare galt af sted.
Ja, det var dumt af mig.
Kom her.
Det er til dig.
Tak, fordi du hjalp os.
Jeg ventede ikke at se dig. Det var ...
... en overraskelse.
Jeg kom ikke bare for at hjælpe.
Jeg håbede ...
Jeg ved ... Her står jeg altså ...
... en blind mand ...
... alene i en farlig verden.
Jeg tænkte på, om du ...
... ja, altså du og Katja ...
... om I måske ville hjælpe mig?
Hvis I vil gøre det, vil jeg gøre mit bedste for at hjælpe jer.
Jeg ved godt, at ...
... det ikke er det bedste tidspunkt at drøfte sådan et emne.
Det er da et godt tidspunkt.
Og som du siger, så kan vi hjælpe hinanden.
Vi kan begynde med, at du bliver her.
Så roder vi os ikke ud i noget.
Godt, fru grevinde.
Jeg bliver her.
Vågn op! Skynd jer!
Skynd jer!
Det er bare mig.
Det er ikke helt den sejltur, vi snakkede om.
Det er jeg ked af.