Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX-ALKUPERÄISDOKUMENTTI
Lorena! Anna mennä!
Hyvä, Lore!
Lorena! Miten voit?
Minä tässä. Juoksen kanssasi vähän matkaa.
En mieti mitään. Tuntuu hyvältä -
ponnistella päämäärää kohti.
Asun täällä Chihuahuassa, Meksikossa.
Täällä rarámurien maalla ilma on puhdasta.
Tehtaiden savua ei ole.
EL HORMIGUERO RARAMURIEN VUORET
Lapsi, lähdetään
Vuorelle
Juoksemme kilpaa huipulle
Juoksijaa on kannustettava
Ettei hän lannistu
Herra, mänty on halkaistava
Keventääksemme juoksijan kulkua
Täti, laita pinole valmiiksi
Juoksijalla voi olla nälkä
Rakastan maatani ja kaikkea sen ympärillä.
Viimeisimmän suorituksensa jälkeen Lorenaa on pyydetty kisoihin ulkomaille.
Espanjaan, Argentiinaan ja jopa Japaniin.
22-vuotias nainen on meksikolaisen rarámuri-alkuperäiskansan edustaja.
Hän voitti hiljan ultramaratonin sandaaleissa.
Katso tänne, Lore.
Hänen isänsä Santiago Ramirez on voittanut -
Guacochin ultramaratonin kolme kertaa.
Viime lauantaina sen voitti hänen 22-vuotias tyttärensä Lorena.
Lorena juoksi 100 kilometriä,
ja hänen aikansa oli 12 tuntia, 44 minuuttia ja 25 sekuntia.
Hänen on allekirjoitettava se ensin.
Lore, hymyile! Olet mestari!
-Mestari! -Seiso heidän välissään.
Hienoa.
En tiedä. Aika näyttää, mitä he tekevät.
He varmaan ottavat kuvia -
jos minä jatkan voittamista.
Kuka tietää, ottavatko he enää kuvia, jos lopetan.
Lorena, saako ottaa kuvan?
-Olemme fanejasi. -Kiitos.
Kiitos.
Sellaisia voittajat ovat.
Hän ei puhu paljon. Kuin peura. He vain ovat sellaisia.
Peurakin katsoo näin.
Ja lähtee matkoihinsa.
Hän ei puhu.
Kouluun oli vaikeaa päästä. Sinne oli viiden kilometrin kävelymatka.
Siskoni eivät voineet käydä koulua,
koska meillä oli eläimiä, joista oli pidettävä huolta.
Veljeni ja minä kävimme koulua. Me pojat vain.
Toivoin tyttöjenkin pääsevän, mutta se ei ollut mahdollista.
Koko sukumme varttui näin,
kotona ilman ystäviä.
Ypöyksin.
Lähimmät naapurit asuvat kaukana.
Kävelemme aina.
Kävelemme Norogachin La Ciénagaan ostamaan ruokaa.
Matkaan kuluu 3-4 tuntia, kun kävelee hitaasti.
En ole koskaan käyttänyt julkista liikennettä -
ruokaostosten tekemiseen.
Kerran hoksasimme, että jalkamme sopivat hyvin juoksemiseen.
Että meillä on juoksun lahja.
Mitä sinä teet, rarámuri?
Ai, sinä kuiskaat.
En muistanut.
Minun piti olla hiljaa.
Olla hiljaa.
Isäni vei minut Guachochiin ensimmäistä kertaa -
kymmenen kilometrin kilpailuun.
En uskonut olevani hyvä juoksija tai että voittaisin.
Mutta minä voitin.
Toivon teille kaikkea hyvää.
Toivon, että pärjäätte hyvin. Turvallista matkaa.
Olkaa varovaisia. Tiedän, ettei se ole helppoa.
Älkää ottako riskejä.
Tiedän, että pärjäätte hienosti.
Kiitos.
Onnea kaikille kilpailuun.
Aloitamme lähtölaskennan.
Toivomme yleisön osallistuvan.
Viisi, neljä, kolme, kaksi, yksi!
Nyt!
Antakaa mennä! Noin sitä pitää!
Aloitin kilpailun -
melko hitaasti.
20 kilometrin kohdalla kiristin tahtia.
Olin iloinen, ettei kukaan ollut kannoillani -
eikä minua väsyttänyt kovasti.
64 kilometrin kohdalla jaksoin vielä hyvin.
Sitten väsähdin.
Niin...
Koska juoksin kovempaa.
Yritän aina täysillä maaliin asti.
Kyse ei ole leikistä.
Hyvä, Lorena! Pystyt siihen!
Sanon itselleni:
"Melkein perillä,
maaliviivalle ei ole enää pitkä matka."
Hyvin menee!
-Hienoa! Hyvä, Lorena! -Lorena, olet sankari. Jaksa vielä!
Mitä sinä teet, lapseni?
Ajatteletko minua?
Jos hän häviää, se ei haittaa. Jos hän voittaa, hienoa.
Sillä ei ole väliä.
Paineita ei ole.
Hänen ei tarvitse voittaa joka kerta.
Joskus se ottaa kovasti jalkoihin, ja kipua on liikaa.
On kiva olla täällä taas.
Ompelemme itse vaatteemme.
Minä, äiti ja siskot.
Minulla on juoksemista varten kevyempi mekko.
Joskus juoksen sortseissa, mutta niiden päällä on hame.
En olisi Lorena ilman hamettani.
Urique, 80 kilometriä.
En tiedä, missä tämä oli.
Se on ensimmäisestä kilpailustani.
Tämä kuuluu Cuauhtémocille.
Neljä mitalia 100 kilometrin kisoista.
Voittaminen on tärkeää rahallisesti, mutta aina se ei onnistu.
Olet ensimmäinen täällä.
Lorena!
Onneksi olkoon!
Onnea! Hyvin meni!
Hyvin meni.
13 tuntia ja 26 minuuttia.
-Entä toinen? -13 tuntia, 25 minuuttia.
Hyvä.
En pystynyt siihen. Kukaan ei ollut apuna. Oli hyvin kylmä.
Tunsin olevani romahtamaisillani. Kuin olisi vielä pitkä matka juosta.
Minulla oli todella kylmä.
Sandaalit kovettuivat, ja se häiritsi minua kovasti.
Kastuin, ja kehon lämpötila laski.
En ole tottunut juoksemaan näissä.
Montako kilometriä noilla sandaaleilla on juostu?
En tiedä.
-Montako kilometriä juoksit Espanjassa? -166.
Kuinka monta kilometriä sen lisäksi?
Guachochin juoksustako?
-100 kilometriä. -Ei, vaan 110.
-110. -110?
Guachochin kisa on 110 kilometriä.
10 lisäkilometriä kävelemisestä.
Ei, paljon enemmän.
30 kilometriä.
Ja 30 kilometriä takaisin.
Ehkä yli 500 kilometriä yhteensä.
En usko, että käytän näitä.
Ihmiset, jotka käyttävät tällaisia,
juoksevat aina takanani.
Yksi, kaksi, kolme, mennään.
Juoksemme tänne ruokaa mukanamme ja autamme pöllöjä.
Juoksemme joka puolella. Ylös ja alas.
Katso.
Onko vuohien hoitaminen mukavaa?
Ei enää, koska olen väsynyt palatessani kotiin.
Niin käy, kun matkustelee paljon.
Onko sinusta vuohien hoitaminen mukavaa?
Et enää hoida vuohia niin usein.
Joskus vain.
Kuka niitä hoitaa nyt?
Juana.
Katsotaan, tuleeko siitä rauhalliseksi, surulliseksi vai iloiseksi.
Lapsi, miksi istut siinä jalat ristissä?
On jo ilta.
On pimeää, etkä näe mitään.
Katso, iltaisin näkyy tulikärpäsiä.
Iltaisin. Voit nähdä... Ne ovat tulikärpäsiä.
Tule.
Miltä sinusta tuntuisi,
jos sinun täytyisi muuttaa toiseen maahan?
Kaipaisin kotia,
jos asuisin toisessa maassa.
Kuusi, viisi, neljä, kolme, kaksi, yksi...
Nyt mennään!
MEKSIKO
Menoksi, juoksijat! Olette esimerkkinä meille kaikille.
Luulen, että ihmiset näkevät Lorenan vahvana ihmisenä,
joka hallitsee itsensä hyvin jokaisessa juoksukisassa.
Kilpaileminen on hänestä jännittävää ja hauskaa.
Etenkin, kun hän kuuluu juoksijasukuun.
Juoksetko tosissasi?
-Mitä? -Kun juokset, oletko tosissasi?
Olen.
Oletko?
Oletko ihan varma?
Hän sanoi...
Hyvin menee! Jatka samaan malliin!
-Hyvä! Onnea! -Hyvin menee.
Jatka samaan malliin!
Mitä sinä teet, rarámuri?
Sinä kuiskaat.
Tulikärpäset ne siellä vain lentävät.
Niiden valot vain.
Ne liikuttavat valojaan.
Ne laittavat valonsa päälle.
Katso valoon päin.
Seuraa valoa -
hiljaa.
Jatkan juoksemista niin kauan kuin voin -
ja voimia riittää.
YHTEISTYÖSSÄ LORENA RAMÍREZIN KANSSA
Tekstitys: Sirpa Kaajakari