Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎UN DOCUMENTAR ORIGINAL NETFLIX
‎Lorena! Hai, Lorena!
‎Fugi, Lore! Fugi!
‎Lorena! Ce mai faci?
‎Eu sunt! Voi alerga puțin cu tine!
‎Nu mă gândesc la nimic. Îmi place...
‎strădania de a-mi atinge țelul.
‎Trăiesc aici, în Chihuahua, Mexic.
‎Aici, în ținutul Rarámuri, e aer curat.
‎Nu există fum din fabrici.
‎LANȚUL MUNTOS TARAHUMARA
‎Copii, să mergem
‎Pe vârful muntelui
‎Vom alerga până pe vârf
‎Trebuie să-l încurajăm pe alergător
‎Ca să-și păstreze curajul
‎Domnule, trebuie să tăiem pinul
‎Pentru a lumina calea alergătorului
‎Mătușică, pregătește ‎pinole
‎Alergătorului s-ar putea să-i fie foame
‎Îmi place ținutul meu ‎și tot ceea ce îl înconjoară.
‎Lorena a fost invitată, după ultima ei ‎performanță, să concureze în străinătate,
‎în țări precum Spania, ‎Argentina și chiar Japonia.
‎E o femeie de 22 de ani
‎din comunitatea indigenă Tarahumara ‎din Mexic,
‎care a câștigat recent un ultramaraton ‎alergând în sandale.
‎Uită-te în sus, Lore.
‎Tatăl ei, Santiago Ramirez, a câștigat ‎Ultramaratonul Guachochi de trei ori.
‎Sâmbăta trecută, a triumfat fiica sa ‎Lorena, de 22 de ani.
‎Lorena a alergat 100 de kilometri
‎în 12 ore, 44 de minute și 25 de secunde.
‎Nu, dați-i să semneze. ‎Să semneze ea prima.
‎Lore, zâmbește! Ești o campioană, Lore!
‎- Campioană! ‎- Stai între ei.
‎Minunat.
‎Nu știu, vom vedea ce vor face.
‎Cred că vor face poze
‎cât timp voi câștiga.
‎Cine știe dacă mă vor mai fotografia ‎și când n-o voi mai face?
‎Lorena, o poză, te rog.
‎- Suntem fanii tăi! ‎- Mulțam.
‎Mulțumesc.
‎Așa sunt câștigătorii.
‎Nu le place să vorbească mult. ‎Sunt ca niște cerbi.
‎Cerbii se uită așa la tine.
‎Și apoi fug.
‎Ea nu vorbește.
‎M-am chinuit mult să mă duc la școală, ‎aveam de mers cinci ore.
‎Surorile mele n-au putut merge la școală
‎fiindcă aveam animale ‎și era nevoie să aibă grijă de ele.
‎Fratele meu și cu mine am mers totuși. ‎Doar noi, băieții.
‎Eu am vrut să meargă și fetele, ‎dar nu s-a putut.
‎Așa am crescut, întreaga familie,
‎Într-o casă fără... prieteni.
‎Foarte singuri.
‎Cei mai apropiați vecini ‎sunt foarte departe.
‎Mergem tot timpul pe jos.
‎Mergem la cumpărături ‎la La Ciénaga, în Norogachi.
‎E la trei, patru ore de mers încet.
‎Eu n-am folosit...
‎niciodată transportul în comun...
‎ca să merg la cumpărături.
‎Într-o zi, ne-am dat seama ‎că avem picioare bune de alergat.
‎Că avem...
‎talent la alergat.
‎Ce faci, Rarámuri?
‎Aha, șoptești.
‎Nu țineam minte.
‎Trebuia să fiu așa tăcută.
‎Să tac.
‎Tata m-a luat prima dată la Guachochi
‎pentru o cursă de zece kilometri.
‎Nu credeam că sunt o alergătoare bună ‎sau că voi câștiga.
‎Dar am câștigat.
‎Vă doresc numai bine.
‎Sper să reușiți.
‎Să vă întoarceți cu bine.
‎Fiți foarte atenți, știu că nu e ușor.
‎Nu riscați.
‎Știu că toți veți face foarte bine.
‎Mulțumesc.
‎Baftă tuturor participanților.
‎Începem numărătoarea inversă.
‎Vreau ca publicul să ni se alăture.
‎Cinci, patru, trei, doi, unu!
‎Start!
‎Haideți! Asta e!
‎Am început cursa...
‎cam încet.
‎După 20 de km, am crescut ritmul.
‎Eram foarte fericită ‎că nu mă privește nimeni
‎și nu eram prea obosită.
‎La 64 de kilometri, încă eram bine.
‎Am obosit foarte rău.
‎Da...
‎fiindcă alergam mai repede.
‎Îmi forțez mereu limitele ‎pentru a-mi atinge scopul.
‎Nu e o joacă.
‎Hai, Lorena! Vei reuși!
‎Îmi spun:
‎„Aproape ai ajuns,
‎nu mai e mult până la linia de sosire.”
‎Bravo!
‎- Super! Bravo! Bine, Lorena! ‎- Lorena! Ești un idol! Tot înainte!
‎Ce faci, copile?
‎Te gândești la mine?
‎Mie îmi place oricum. ‎Și dacă pierde, și dacă câștigă.
‎Mie mi-e totuna.
‎Nu trebuie să se simtă presată,
‎nu trebuie să câștige tot timpul.
‎Uneori e chinuitor pentru picioare, ‎e prea multă durere.
‎E foarte dureros.
‎Mă bucur că m-am întors.
‎Noi ne facem singure hainele.
‎Eu, mama și surorile mele.
‎Am o rochie subțire pentru alergat.
‎Uneori, alerg în pantaloni scurți, ‎dar îi port sub fustă.
‎N-aș fi Lorena fără fustă.
‎Urique, 80 de km.
‎Asta nu știu de unde e.
‎E de la prima mea cursă.
‎Asta e a lui Cuauhtémoc.
‎Avem patru medalii la 100 de km.
‎E important să câștigi fiindcă iei bani, ‎dar nu e mereu posibil.
‎Ai ajuns prima.
‎Lorena!
‎Felicitări!
‎Felicitări! Bravo!
‎Bravo!
‎Treisprezece ore și 26 de minute.
‎- Și cealaltă? ‎- Treisprezece ore și 25.
‎Bine.
‎N-am putut, n-a avut cine să mă ajute. ‎A fost foarte frig.
‎Simțeam că mă voi prăbuși, ‎ca și cum aș mai fi avut mult de alergat.
‎Mi-a fost foarte frig.
‎Mi s-au întărit sandalele ‎și mă deranjau rău de tot.
‎A fost rău când m-am udat ‎și mi s-a răcit corpul.
‎Nu sunt buni, ‎nu-s obișnuită să alerg în ei.
‎Cât ai alergat cu sandalele astea?
‎- Nu știu. ‎- Cât ai alergat în Spania?
‎O sută șaizeci și șase de kilometri.
‎Și pe urmă?
‎La Guachochi?
‎- O sută de km. ‎- Nu, o sută zece km.
‎- O sută zece. ‎- O sută zece?
‎Cursa de la Guachochi are 110 km.
‎Și încă 10 km de mers.
‎Nu, mai mult...
‎cam 30 de km.
‎Și încă 30 de km la întoarcere.
‎Le-ai folosit cel puțin 500 de km.
‎Nu cred că o să-i port.
‎Cei care poartă așa ceva...
‎sunt mereu în spatele meu.
‎Unu, doi, trei, haideți.
‎Uitați. Alergăm aici sus cu mâncare, ‎avem grijă de bufnițe.
‎Alergăm peste tot, ‎și la urcare și la coborâre.
‎Uite.
‎Îți place să ai grijă de capre?
‎Nu-mi mai prea place, ‎sunt obosită când ajung acasă.
‎Așa e când călătorești mult.
‎Îți place să ai grijă de capre?
‎Da, nu mai ai grijă de capre.
‎Doar uneori.
‎Acum cine are grijă?
‎Juana.
‎Să vedem dacă te liniștește, ‎te întristează sau te face fericit.
‎Copile, de ce stai acolo ‎cu picioarele încrucișate?
‎E deja noapte.
‎E întuneric, nu se vede nimic...
‎Noaptea...
‎sunt licurici.
‎Noaptea. Poți să-i vezi... sunt licurici!
‎Sunt licurici!
‎Haide!
‎Cum te-ai simți
‎dacă ar trebui să te muți în altă țară?
‎Mi-ar fi dor de locul ăsta
‎dacă aș trăi în altă țară.
‎Șase, cinci, patru, trei, doi, unu...
‎Start!
‎Haideți, participanți! Sunteți un exemplu
‎pentru noi toți.
‎Cred că oamenii o văd pe Lorena ‎ca pe o persoană foarte puternică,
‎care se implică în fiecare cursă ‎la care concurează.
‎Pentru ea e emoționant și e o plăcere.
‎Mai ales că e o tradiție de familie.
‎Când alergi, o iei în serios?
‎- Poftim? ‎- Când alergi, o iei în serios?
‎Da.
‎Da?
‎Ești sigură?
‎A zis...
‎- Bravo, Lorena! Așa! ‎- Hai, Lorena!
‎- Felicitări! ‎- Bravo.
‎Tot înainte, Lorena!
‎Rarámuri, ce faci?
‎Șoptești.
‎Sunt doar licurici care zboară.
‎Sunt luminile licuricilor.
‎În mișcare.
‎Se aprind licuricii.
‎Uită-te la lumină.
‎Urmărește lumina...
‎în liniște.
‎Voi continua să alerg cât voi putea...
‎cât voi avea putere.
‎CU PARTICIPAREA LORENEI RAMÍREZ
‎Subtitrarea: ‎George Georgescu