Det här är min dykinstruktör Jackson.
Du är en naturbegåvning!
- Vad fint! - Särskilt gott var det inte.
Jag hade glömt att du filmade allt det här. Kolla, jag kan dansa.
- Ja, när du är full. - Så full var jag inte.
- Varför måste jag åka? - Det måste du inte. Stanna.
Du vet att jag inte kan.
Jag har snott alla dina trosor. Du kan inte dyka upp på ditt fina nya jobb utan.
- Allihop? - Ja.
Firman uppmuntrar nog det. Det kanske får nyanställda att slappna av eller nåt.
- Progressiv firma. - Ja, de lät mig tänka över det i ett år.
Min chef är skitbra.
Låt mig skjutsa dig till flyget. Varför inte?
- Jag gillar inte avsked. - Inte jag heller.
Så då följer du med?
Jag har varit i ekorrhjulet. Det är inte min grej.
Jag trivs här. Titta bara på havet.
- Här har jag allt jag kan önska mig. - Utom mig.
Vilken min! Du är så gullig.
Du är så gullig.
Vi tar en öl till.
Okej.
- Tog du verkligen mina kläder? - Några smutsiga strumpor.
Vad knäpp du är!
Jez, två öl till.
Tack. Jag är strax tillbaka.
LONDON ETT ÅR SENARE
- Sara! Vad kul det ska bli att ses! - Ja, snart är det dags.
- Jag vet. När landar du? - Typ elva.
- Jag hämtar dig. - Nej, Pascale, du är bruden.
- Kan du göra några ärenden åt mig? - Javisst, jag är ju din brudtärna.
- Får jag låna jeepen? - Självklart.
Det ska bli så kul att ses!
MAURITIUS
Londonkontoret.
Nej tack.
Hallå?
Hallå!
Är det nån här?
Fan!
Nitro! Kom hit. Gå in.
- Solomon! - Sara?
Tänkte du sno mina varor?
Tack.
Blanda nu inte det där med Coca-Cola. Det är fina grejor.
Rena raketbränslet.
- Har du träffat honom än? - Va? Vem är det du pratar om?
Jag har saknat dig, men du måste ändå betala.
Självklart. Jag hälsar på dig igen snart.
Ditt 'snart' är mycket längre än mitt.
- Men jag kommer bara för rommens skull. - Säkert...
- Tack, Solomon! - Du är alltid välkommen.
Du är inte klok!
- Ska du med ner och ta ett glas? - Javisst. Kom.
- Mitt bröllop, mina regler. - Nej, aldrig i livet!
Jag ska gifta mig i morgon!
Nej! Inte sjyst!
PASCALES BAR OCH PENSIONAT
Tack, Joel. Tjusigt!
Inte illa, va?
Det är helt underbart här.
- När jag blundar ser jag det här för mig. - Jag får väl gifta mig oftare.
Och jag ska aldrig mer bo på hotell.
Jag kan inte fatta att du och Vincent äger det här stället!
- Tack. - Grattis, Pascale.
Jag borde ha hållit bröllopet här. Men Rodrigues är också vackert. Lugnt.
Bara ett par timmar med båt. Inga turister.
- Förutom du. - Jag är ingen turist.
Jag tog körkort på Mauritius och överlevde ett helt år här.
Jag är inte längre turist.
Vill du inte stanna den här gången?
Kan du inte jobba härifrån? Vad är det du kallar dig...?
Senior varumärkesstrateg.
Det är faktiskt ett viktigt jobb.
- Jag har en laptop och visitkort. - Nu blir jag imponerad.
Allvarligt, det är...
Herregud! Vänd dig inte om.
Varför vände du dig om?
- Är det han? - Ja.
- På allvar? - Han har dykskolan här intill.
Lägg av! Här? Varför sa du inget? Jag trodde att vi skulle ses på bröllopet.
- Nej, ni träffas på festen i kväll. - Nej!
När hade du tänkt berätta det? En förvarning hade varit bra.
Och vem är det han är med?
Det är... hans dykkompis.
Herregud, måste han se ut så där? Det är aggressivt.
Pascale...
- Vill du gömma dig? - Ja!
- Vad tittar du på? - Du kom på mig.
Ingenting. Jag bara funderar på när jag ska göra det här.
- Okej. Önska mig lycka till. - Gå nu.
- Så... - Hej.
- Vem är tjejen?
- Jag förklarar sen. - När kom du? Jag såg dig inte.
- För typ en halvtimme sen. - Jag borde ha letat. Du ser kry ut.
- Du med. - Tack.
Bra att vi ses, för jag ville inte att det skulle bli pinsamt på bröllopet.
- Nej, varför skulle det bli det? - Just det. Exakt.
- Vem har min tändare? - Ska du redan gå?
- Ja, jag går hem. - Hej då.
Jag har lite pappersarbete.
- Vi ses i morgon. - Hej då.
Håll tyst!
Vänta.
- Bor du kvar i huset på stranden? - Ja.
Jag gör dig sällskap halvvägs.
- Nej tack. - Kom igen...
Hör du, din slampa! Färjan går halv åtta.
- Missar du den så dödar jag dig! - Jag vet!
Nåt sånt här finns inte i London.
- Hur är det där? - Bra. Galet men jättebra.
- Det här är nog halvvägs. - Nej, en tredjedel. Kanske lite mer.
Dina kompisar åker.
Jag träffar dem senare.
Du vet hur mycket jag hatar... avsked.
Ja, jag vet.
Ursäkta.
Solomons!
- Lycka till. - Cin cin.
Japp.
Jackson, det är rätt fantastiskt, det du har gjort här.
Din ambition smittade väl av sig.
- Den är bakfram, dumskalle! - Är den?
- Det tycker inte jag. Den sitter perfekt. - Ja, den är skitsnygg...
Ja, mitt liv är räddat.
- Pröva så här. Nu är den rättvänd. - Det vet jag väl.
För att blåsa upp den, vilket jag kanske måste göra...
Jackson! Nej!
- Det är inte okej! - Det där är farligt.
Sluta!
Jackson...
Vad vill du, Sara?
Ingenting. Jag har saknat dig.
Det är allt.
- Jag vill inte... - Vad?
Det här. Vad är det för mening om du bara drar igen?
Det var bestämt från början att jag skulle åka. Det visste du.
Du kan bo var du vill.
Ja, i princip kan jag väl det. Men det är inget val om det är på dina villkor!
- Tänk om jag inte ville ha det här. - Ja, i så fall...
Skulle jag flytta hit och bli din assistent?
Om du brydde dig om mig kunde du ha följt med mig.
Och kvävas i en skyskrapa i London? Glöm det.
Förlåt att jag inte var nöjd med att flumma runt i en evig paus här.
Okej. Vi kommer ingen vart.
Okej. Kan vi lova att inte vara pinsamma på bröllopet?
- Jag vill att Pascale får en fin dag. - Då är det bäst att vi inte pratar.
- Utmärkt ide. - Lysande.
- Perfekt. - Sjyst.
- Bra. - Utmärkt.
Sluta prata. Håll käften.
Fan, fan, fan...!
- Snabba på! - Jag kommer.
- Hej, bruden. - Var är du? Vi har väntat en halvtimme.
Förlåt, jag försov mig lite, men det löser sig.
Vi kan inte vänta längre! Låg du med honom?
- Kanske det... - Sara!
- Det var... - Vad?
- Det var... - Du lovade dig själv att inte göra det!
- Var är du? Är han med dig? - Nej, det är han inte.
Det här är den enda färjan till Rodrigues i dag.
Jävlar!
Svara, svara, svara!
- Wyman. - Hej, Freddy.
Flyger du till Rodrigues i dag? Tack och lov! Får jag följa med?
- Javisst, men jag åker om fem minuter. - Jag är där om tio. Åk inte utan mig!
Fem minuter var det...?
Va? Jag hör inte.
Ja, ja.
- Du är sen. - Roligt att se dig också.
Och du verkar vara lite
ledigt klädd för en bröllopsgäst.
Och det är inte du? Bra att du har solglajor, jag byter om på planet.
Åh, Freddy...
Lite rom med ingefära hjälper.
Jag ser att du har Solomons raketbränsle här.
- Japp. - Öns bästa rom.
- Ja, men allt ska till bröllopet. - Jag muckar inte med Pascale.
Tack för det och tack för skjutsen. Du räddar min dag.
Du är inte den enda passageraren.
Det här är ingen VIP-tur.
Okej...
Har du lagat luckan, Wyman?
Du får gärna laga den när du vill.
Så du smet igen? Snyggt.
Akta henne, hon är gammal!
Så där!
Välkomna till Wyman Air flight 227.
Vår flygtid blir cirka 99 minuter.
Det är bara hav hela vägen.
Det kommer att bli bullrigt.
Så ta på era headset i fall ni skulle vilja tala ostört.
Freddy, vill du kolla revet utanför Rodrigues?
- Visst. - Ni borde åka till stället där vi...
Tornet, kom. Det här är WA227 som begär tillstånd att starta.
Kom, 227. Hur är läget, Freddy?
Jag ser fram emot grillade revbensspjäll och en piña colada. Ses vi på bröllopet?
Tyvärr, plikten kallar. Mycket nöje. 227, du har tillstånd att starta.
Och nu bär det av västerut!
Sara...
Sara!
- Hör du mig nu? - Klart och tydligt.
Kom och sätt dig i andrepilotstolen. För gamla tiders skull.
Då vill du att jag flyger, och jag är för bakis.
Kom hit!
WA227, du lämnar vår zon. Lycklig resa!
Vi ses, Sammy. Klart slut.
Nå... Hur är det med dig?
- Har du nån kille? - Ska vi verkligen prata om det?
- Ja. - Okej...
Ja, jag dejtar, men det är inget speciellt.
Jaha...
- Hur är det med dig? - Jag saknar henne varje dag.
- Mitt livs längsta år. - Jag är hemskt ledsen.
- Jag är ledsen att jag inte var med. - Var inte det.
Ni var skapta för varann. Det måste kännas svårt.
Man lär sig att leva med smärtan.
Kärlek är inte att vara skapta för varann utan att vilja få det att fungera.
Man måste vilja det. Det var aldrig enkelt med Elinore. Herregud, nej!
- Är du redo att pröva på? - Jag minns inte hur man gör.
Du kan inte ställa till med nåt som inte jag kan korrigera.
Håll dig under 20000 fot. Du vet vad som händer på den höjden.
Höjdsjuka, ja. Jag minns.
Kolla, mamma!
- Här finns inget att krocka med. - Jag vet, men du lovade.
Du var en naturbegåvning. Jag behöver en arvinge.
Nu stänger jag av autopiloten.
Om du inte tar styrspaken
börjar hon avvika från kursen om cirka 20 sekunder.
- Freddy...! - Ta spaken! Håll horisontgyron vågrät.
Ge inte upp på förhand!
Tjurskallig som alltid.
- Mår du bra? - Ja.
Säkert?
Är det nåt du behöver?
Freddy?
- Hur mår du? Var är dina tabletter? - Jag behöver vatten.
- Var hämtar jag det? - Där bak.
Jackson!
Bara lugn.
Jackson! Han får en hjärtattack. Han behöver vatten till medicinen. Fort!
Här! Ta de här.
Bara lugn!
Skynda dig!
Dra bort honom från spaken!
Akta!
Dra bort honom från spaken!
- Herregud! - Ta upp oss!
- Kom igen! - Jag kan inte!
Ta upp oss! Vad håller du på med?! Du klarar det!
- Herregud! - Ta upp oss!
- Andas han? - Jag vet inte.
- Okej, Freddy... - Ge HLR. Gör nåt!
Han har ingen puls.
Kom igen
- tio. Kom igen! - Snälla!
Kom igen.
- Kom igen. - Snälla!
Sex, sju, åtta, nio, tio. Freddy?
Nej, nej, nej!
Kom igen!
Freddy!
Åh, Freddy...
Nej!
- Kan du flyga planet? - Nej.
- Du flyger ju just nu. - Jag tog några lektioner för åratal sen.
Ta på säkerhetsbältet.
Fungerar allt fortfarande?
- Gps:en är trasig. - Våra mobiler har gps.
Fan, min är död. Få se på din.
Ingenting.
Radion!
Är det nån som hör mig? Snälla, det är ett nödläge, vi har ingen pilot.
- Det här är ett nödanrop! - Pröva en annan frekvens.
Om nån hör mig, svara! Det är ett nödläge.
Kortvåg, då. Försök.
Snälla, svara!
Vår pilot har fått en hjärtattack. Vi vet inte var vi är.
Vi behöver verkligen hjälp, så snälla, svara om ni hör oss.
Nån måste ha hört det.
Autopiloten...
Autopiloten. Freddy borde ha programmerat en rutt till Rodrigues.
Landningen får vi oroa oss för sen.
Vänta! Nej, nej, nej! Så där ska den inte göra.
Freddy sa att planet avviker efter 20 sekunder på manuell.
Tänk om autopiloten är trasig.
- Hur mycket bränsle har vi? Där. - Halv tank.
- Det borde väl räcka? - Inte om vi är vilse.
Ingen pilot, ingen autopilot, ingen gps.
Ingen av oss kan landa ett plan.
- Jag ser inget land. - Är kompassen trasig?
Nej, det tror jag inte. Åt vilket håll flög vi förut?
Västerut. Vi måste svänga 90 grader.
Nej, vänta! Att flyga västerut härifrån är inte samma kurs som västerut tidigare.
- Vi kan hamna ännu längre ut till havs. - Fan, du har rätt! Vi startade 8.40.
Vi svängde runt 9.20. Nu är klockan 9.30. Vi har flugit norrut.
Så vi vänder om och flyger i tio minuter.
Och sen västerut mot fastlandet. Okej.
- Jag ställer en timer. - Bra. Nu vänder jag om.
- Söderut i tio minuter och sen västerut. - Okej, söderut.
Herrejävlar! Kolla där.
Vi flyger förbi det.
- Hur länge till? - Vi är nästan där.
- Det rör sig. Det är överallt. - Kan vi inte runda det?
227, kom. 227, kom. Freddy!
- Vi är här, hör ni mig? - 227, vi hör er.
- Vi är här! - Identifiera ert flygplan.
- Det här är 227. - Vem talar jag med?
Sara Johnson och Jackson Davison, passagerare på 227.
Vi var på väg till Rodrigues. Det är oväder och piloten är död.
- Vi är vilse och behöver hjälp. - Är Freddy Wyman död?
Ja, han fick en hjärtattack. Det är bara vi två här.
Är det du som flyger planet?
Ja, jag har flugit med Freddy ett par gånger för två år sen, men aldrig solo.
- Du kan väl hjälpa oss? - Du flyger ju, så fortsätt på det viset.
Sara, jag heter Samuel och ska försöka hjälpa dig.
- Hur mycket bränsle har ni? - 35 procent kvar i huvudtanken.
Cirka 35 procent i huvudtanken. Du hörs dåligt.
Kan ni ge uppgifter om er position? Jag ser er inte på skärmen än.
Vi har vänt om. Det är cirka
55 minuter sen start. Du kanske kan lokalisera oss med hjälp av ovädret.
Samuel, kom.
Nej, gör inte så här. Samuel? Hallå!
Det är lugnt, han kan säkert räkna ut vår position.
Samuel!
Jag ser ovädret. Om ni fortsätter söderut riskerar ni att bränslet tar slut.
Ni måste svänga västerut för att nå land. Har ni förstått?
Västerut in i ovädret?
Ja, det är snabbaste rutten till land. Ovädret är för stort för att runda.
Kan vi landa på vattnet?
- Hur ska jag kunna göra det? - Jag bara frågar!
Nej, försök inte landa på vattnet!
Ni kraschar och sjunker. Då hittar vi er aldrig.
Fortsätt västerut tills ni når land. Oroa er inte. Håll höjden.
- Samuel! - Han kommer tillbaka. Det är ovädret.
- Han sa att vi skulle flyga västerut. - Allvarligt? Västerut?
Han sa det.
Du borde sitta i förstepilotstolen. Du måste kunna se mätarna.
Vi byter.
Fan!
- Samuel sa att vi skulle hålla höjden. - Du skojar...
- Du klarar det här! - Men tänk om jag inte gör det.
Det är helt sjukt! Vi kan inte flyga genom det.
Nej! Gud!
- Vad gör du? - Jag flyger över det!
Är du inte klok! Samuel sa att vi skulle flyga genom det.
- Du vet inte vad som finns ovanför. - Klar himmel, hoppas jag.
- Gör det inte. Snälla Sara! - Kom igen!
- Vi flyger för högt. - Jag vill bara ut ur det.
Det är enormt!
Du flyger för högt.
Du är för hög...
- Vi får höjdsjuka. Vi måste flyga lägre. - Mätarna liksom rör sig...
Jag mår bra.
Sara!
Vakna! Kom igen!
- Varför faller vi? - Jag har tappat kontrollen!
- Vi borde ha stannat lägre ner! - Att komma lägre är inte problemet!
Samuel, kom! Mayday, mayday!
Mayday!
- Jag ser inget! - Jag kommer att spy!
Hur mår du?
Åt vilket håll flyger vi?
- Jag vet inte. Kompassen är trasig. - Underbart!
- Vi måste flyga västerut. - Jag är strax tillbaka.
Vad gör du?!
- Vänta lite. - Berätta vad du gör.
Jag tror att jag minns hur man gör en kompass.
En magnetiserad nål som flyter i vätska borde peka norrut.
På allvar?
Herrejävlar, det fungerar!
Fan! Norr är ditåt.
- Är du säker? - Ja.
- Då är väst ditåt. - Ja.
Det låter som om motorn risar ihop.
Herregud, Sara!
Du klarade det.
- Jag borde aldrig ha satt mig på planet. - Utan dig skulle jag vara död nu, så
tack.
Samuel, hör du mig?
Samuel!
Vi tog oss igenom ovädret och flyger västerut.
Samuel?
- De kanske hör oss. - Jag vet inte.
- Vi flyger västerut som han sa. - Ja, tills vi hittar land.
Ja, och sen då?
5 procent bränsle? Det var 35 före ovädret.
5 procent?!
HÖGER TANK
Jag tror att jag kan koppla om mellan tankarna.
Ha! Jag var vettskrämd en sekund.
- Bränslemätare sjunker alltid. - Inte så där snabbt.
Den bara... justeras efter omkopplingen. Den stabiliseras.
- Fan... - Det måste vara en läcka.
- Var sitter tankarna? - Ute på vingarna.
Det måste vara en läcka på en tank eller bränsleledning.
Minns du tjutet från motorn i ovädret? Nåt kanske gick sönder.
Vad är det där för min? Vad tänker du? Jag känner igen minen.
Jag måste gå ut.
- Från planet? - Ja.
- På allvar? - Annars tar bränslet slut om en kvart.
Nej, vi går inte ut från planet. Det är jättefarligt! Hur kan du ens...
- Om bränslet tar slut är det ute med oss. - Du kan falla och få planet ur balans.
Fartvinden kan ta dig, eller så får du inte ens upp huven.
- Fattar du inte hur korkat det är? - Så där. Bättre?
Kan du sakta in?
Långsammare går inte.
Herregud!
- Var försiktig! - Nähä?!
Jackson!
Kom igen, du klarar det!
Kom igen nu...
Kom igen!
Fastna då!
Det fungerar. Den stabiliseras.
Jackson!
Sara!
Jag orkar inte hålla fast mig! Min arm!
- Hjälp mig! - Håll i dig!
- Sätt foten på hjulet! - Jag försöker!
Kan du hoppa?
Håll i dig!
Jag kommer!
Okej...
Jackson! Ta min hand!
Repet har snott sig runt hjulet. Vi måste kapa det.
Det finns en avbitare där bak.
Okej.
Kom igen, titta på mig!
Du klarar det. Ta min hand!
Beredd?
Ett... två... tre.
Herregud...
Okej...
Okej... Sätt dig upp.
Gick det bra?
Jackson, titta på mig! Är allt bra?
- Min arm... - Vad har hänt?
Herregud! Titta inte!
Okej. Hör du... Stanna hos mig.
Det är inte så farligt. Jag ska rengöra det.
- Stanna här. - Jag stannar här.
Ja, det gör du.
Du är galen! Sluta!
Åh, gud!
- Nu måste jag distrahera dig. - Nej, jag vill fokusera.
Visst. Jag vill bara säga att jag får flashbacks från i går kväll.
Från vilken del?
Det måste ha gjort hemskt ont. Jag fattar inte att jag gjorde det.
Var försiktig.
- Försiktigt. - Det är ingen fara.
Det du gjorde var fantastiskt.
Riktigt korkat och riktigt fantastiskt.
Du pratar väl fortfarande om i går kväll?
- Hur känns det? - Tack, doktorn.
Väldigt oprofessionellt, doktorn.
Vad visar mätaren?
5 procent, och den är stabil. Än så länge.
Hoppas att det räcker till land.
Vi kanske kan göra planet lättare så det drar mindre bränsle.
- Kan man ta loss sätena? - Det kan funka.
Dörren har fastnat!
- Hjälpte det? - Den är stabil.
Slängde du ut allt?
Jag gör det.
Håll bara planet stadigt.
- Jackson! - Förlåt.
Adjö, Freddy.
Vi var tvungna.
Det var det enda rätta.
Hur ligger vi till med bränslet?
Vi har ont om tid.
Fortsätt att spana efter land.
- Jag slänger de här. - Vänta!
Det är ju Solomons raketbränsle.
Etanol. Kan inte det användas som flygbränsle?
- Det kan funka. - Det är värt ett försök.
Fan! Tanklocket sitter ovanpå vingen.
Jag klättrar upp och du skickar flaskorna. Då vinner vi tid.
- Ta spaken nu. - Nej, absolut inte.
- Kan inte jag göra det? - Nej!
Nej, det var en dum idé. Det är inte värt det.
Det tror jag.
Med den här har vi fem.
Det finns ett räcke över dörren så att du kan klättra upp.
Sara...
Jackson! Fort!
Du fixar det, Sara.
Nej! Helvete!
Jackson!
En flaska till, fort!
Kom igen!
Jackson! En till.
Kom igen!
- Herregud! - En ö.
- Är det där en ö? - Jag hör inte. Ge mig en flaska till.
- Jag orkar inte länge till. - Vi har bara en till efter den.
Fan!
Flaskorna är slut!
Kom in!
Sara! Det fungerar faktiskt.
Ja!
Det där var otroligt!
Du är fantastisk!
Vi flyger på rom. Du är ett geni!
- Jag tror att jag såg en ö. - Va? Rodrigues?
Nej, pytteliten. Men jag tror att vi kan landa där.
Du tror det? För om du inte är säker är det väl bäst att fortsätta?
Jag känner på mig att vi borde vända om. Det kan vara vår enda chans.
Men om vi gör det finns det ingen återvändo.
Jag tycker att vi vänder om. Jag litar på dig.
Jag måste linda om den lite mer.
Tack.
Samuel... Vi vänder om och flyger österut
- för att hitta en ö vi såg för en stund sen. - I vilken riktning?
- Norr. - Norr. Hoppas att du hör det här.
Fem minuter, och jag ser inget. Den måste finnas här.
Var är du?
Snälla...
Nej...
Så här kan det inte sluta. Så här får det bara inte sluta!
Hur länge tror du att vi kan glidflyga?
Jackson, jag är så ledsen.
För vad?
För allt. För att jag stack. Annars hade vi inte suttit här.
Sara, jag förstår att du stack.
Jag är ledsen.
Jag borde ha lyssnat på dig.
- Jag var självisk. - Det var vi båda två.
Varför hatar du avsked så mycket?
Jag tror att jag är livrädd därför att
du får mig att vilja stanna.
Herrejävlar!
Du hade rätt! Jackson!
- Aj! - Åh, förlåt!
Herregud! Okej... Nu måste jag bara lista ut hur man landar planet.
- Fan! - Okej...
Det här går bra. Bara glid in.
- Hur gör vi? - Det går bra. Håll oss så högt du kan.
Samuel, vi försöker landa.
Fan!
Räta upp oss lite!
Planet svarar inte. Det går inte! Jag vet inte på vilken höjd vi är.
- 200 fot. - Det går inte!
Det ordnar sig. Håll planet stadigt bara.
150 fot.
100.
50 fot!
- Räta upp oss på slutet. - Jag försöker!
Nej, vi ligger för lågt! Håll i dig!
Jackson!
Vakna! Jackson, vakna!
Jackson!
Kom igen, Jackson.
Tack gode gud!
Du...
Vi klarade det!
Vi klarade det.
Jackson... Vakna!
Vattnet stiger.
Vi måste härifrån.
Det är bara en sandbank.
Den försvinner vid högvatten.
Nej.
Fan!
Jag är hemskt trött. Jag behöver vatten.
Det löser sig.
Vad ska vi ta oss till?
Vi kommer att dö här ute, eller hur?
Jag kommer att dö...
Du kommer att klara dig. Jag vill att du tar flytvästen.
- Nej. - Ta flytvästen. Ta på dig den.
Nej. Jag stannar här.
Vi är ett team.
Vad som än händer, så är jag med dig,
Jag älskar dig.
Jag älskar dig så mycket.
Herregud, det är en båt!
Här borta!
Hallå!
Ta honom först, han är skadad.
Tack.
- Inga mer avsked. - Nej. Inga mer avsked.
Subrip: TomTen
Översättning: Jonas Fåhraeus Svensk Medietext.
Ansvarig utgivare: Michael Porseryd SF Studios