Tenk deg at du er død.
Kjenn at du blir følelseløs
Start med fingrene.
Gå over til hendene.
Håndleddene.
Rett opp til albuene.
Alt er død.
Hvis vi kan forestille våre egne død,
men likevel klarer å komme tilbake til livet...
så er det et bevis på at vi kan overleve hva som helst.
Nå, ikke vær redd.
Nyt øyeblikket.
Hvis du har kontroll,
kaoset vil oppstå rundt deg
og ikke inne i deg.
Forstår du?
Kameraet er i hatten?
Ja, sikkert.
Vel.
Jeg håper det virker.
Tre måneder med forberedelser? Det blir perfekt.
Jeg begynner kl. 09:00, samme som alltid.
Gi meg 20 minutter. Mye folk kommer sikkert da.
- Kan jeg smake falsk blod igjen, mamma? - Nei kjære.
Posen er forseglet. Jeg ønsker ikke å farge min skjorte.
Vel, hallo.
Hvordan kan jeg hjelpe deg i dag?
Hold deg rolig og ikke gjør noe dumt. Hendene over lollipops
Ha en fin dag.
Alle sammen.
Våpen!
Jeg har det! Jeg har pistolen!
- Det er over! Det er over! - Hvordan kunne du?
Mama, nei!
Nei, mamma. Ikke dø.
Mamma!
Og for hva da?
Lollipops?
Mamma elsker lollipops.
Jeg forteller deg, det smaker akkurat som lønnesirup.
- Beklager folkens. Jeg er så lei meg. - Hva? Jeg er sulten.
- Vi har droppet frokosten. - Du gjorde det bra.
- Bra gjort.
- Hjelp mamma å komme opp. - Kom igjen.
- Baxter! - Det var min feil. Jeg har stanset først.
- Jeg er så lei meg. Vi ses i bilen. - Gå.
Takk skal du ha. Bra gjort.
Hva i helvete er det som skjer?
Damer og herrer,
la dette være deres trompetstøt.
Livet er søtt,
så nyt det mens du fortsatt kan!
To kropper funnet etter at de ble igjen blødende på Rest St?
SPARKILL PAR MELDT SAVNET
Familien Fang Mister Foreldre i Forferdelig
Rekke Mord
Mistet kunst: Caleb og Camille Fang meldt savnet
HVIL I FRED
Baxter?
Baxter!
Jeg tror jeg fant noe.
EN MÅNED TIDLIGERE
Jeg mener, det er grusom.
Jeg sitter der for meg selv fordi min far er sent, for faen.
ANNIE FANG DRIKKER ALENE
Det er...
Helvete.
Det er...
Vi nærmer oss. Du bør nok ta på seg din kappe.
Min kappe?
Vi er neste klar for neste scene, hvor du er toppløs.
Det skulle vært forberedt en kappe i garderobe i din trailer.
Toppløs?
Nei, i min manus nevnes det ingen nakenhet.
Freeman tilføyte det i morges.
Kom igjen. Han nevnte ikke det til meg da vi øvde den.
Vi går inn kl. fem, alle sammen.
Du ser ut som om du blir mer enn fem minutter forsinket.
Ja, akkurat. Jeg skal være mye mer enn fem minutter forsinket.
Gud.
- Hva skjer, kjære? - Du vil at jeg skal opptre naken.
Toppløs.
En fyr svarer døren, og jeg står der med puppene mine ut?
Gina ønsker å kontrollere situasjonen.
Med brystene sine? Kom igjen.
Jeg ville aldri ha tenkt at du var så prippen.
Du vet, det er som... Jeg mener, Annie Fang,
du vet, vill kvinne, indie-elskling.
Beklager at jeg skuffer deg.
Du pleide å gjøre alt for dine roller.
Disse historier er jeg ikke stolt av, Raymond.
De er bare disse dumme, dumme ting en skuespiller gjør
i frykt for å spille.
Jeg er bedre kjent med det nå.
Vel, det der er ikke bra.
Det at jeg er eldre og klokere?
At du har blitt så borgerlig.
Alle disse skittne romantiske komedier.
Ok, slutt. Vi er ferdige.
Du må gå.
- Du må gå. - Jeg prøver bare å hjelpe deg.
Jeg kan ikke gjøre det.
Jeg ønsker å vise verden at du er fortsatt en virkelig skuespiller.
- Så modig og uredd som... - Takk, Freeman.
Ja, jeg kan ikke gjøre det.
Jeg vet at det jeg ber deg om er vanskelig.
- Mm-hmm. - Men stor kunst er alltid vanskelig!
Helvete.
Ikke vær redd.
Nyt øyeblikket.
Hvis du har kontroll,
kaoset vil oppstå rundt deg,
og ikke inne i deg.
Forstår du?
Sendte de ikke kappen for turen?
Jeg trenger den ikke. Jeg har kontroll.
La oss bli ferdig med denne jævla scene.
Fantastisk. Ok. Nå starter vi, alle sammen.
DAME LYN SLÅR TIL IGJEN!
STJERNEN GÅR TOPPLØS PÅ SCENEN!
- Heisann. - Hei.
- Hvor mye koster det? - To dollar.
Her er fem.
Jeg kan bruke disse på dette.
Og pleier å gjøre det kun for en dollars pris, ok?
Så alt det her er din. Og dette og dette er min.
Ja.
Hurtigbutikk DELI
- Hvordan går det, Harold? - Hei Baxter, hvordan har du det?
Vel, boken er ikke avsluttet, hvis det er det du spør om,
men jeg jobber med den hver dag.
Du vet at den var to år forsinket i forrige måned, ikke sant?
- Ja. - Du vet at de mister tålmodighet, ikke sant?
Jeg er sikker på at de gjør det. Men du,
hvis du ringer for å få meg til å føle seg dårlig,
så har du gjort det, og vi kan henge opp nå, ok?
- Nei, jeg har kanskje en jobb. - Ja? For meg
Ingenting stort, bare en historie for magasin for menn.
Vet du hva en potet-pistol er?
Du treffer dem med hårspray ca en og en halv gang.
- Hårspray, riktig? - Ja.
Tett den opp, og skru den på virkelig stramt,
Sikt på henne.
- Nå, her er våpenet - Dette skal gå bra.
Sikt, skyt.
Kenny!
Kom igjen! Lukter det ikke som pommes frites?
Bare litt.
Dere kommer hit ofte, ikke sant?
Åh, hver kveld. Med mindre det er noe bra på TV.
- Riktig. - Forståelig.
Ok, Lois Lane...
- Vi kaller denne baby Air Force One. - Greit.
Vi skal ikke late at det er bedre enn sex,
men dette skal gjøre deg veldig glad.
- Oi da. - Kjempe!
Ha-ha, se på det! Kom igjen.
Kom igjen. Du er så naturlig. Se på deg.
Jeg forstår. Jeg må praktisere mer på det. Gi meg én av disse.
Gi meg den tingen.
Og en av disse.
Ikke vær redd.
Nyt øyeblikket.
Hvis du har kontroll, kaoset vil oppstå rundt deg.
Og ikke inne i deg.
Forstår du?
Ok, jeg er klar.
Kjempe!
En til! En til!
- Nei. - Du er gal.
- Ikke prøv deg. - Jeg gjør det.
La oss gjøre det. Gjør det.
- Bli med oss, kompis. - Hva skjer?
Vi er på vei til sykehuset, Baxter, men jeg trenger deg å snakke med oss, kompis.
Kan du gjøre det? Baxter, kan du gjøre det, kompis?
- Jeg har skutt deg i hodet. - Oj, ja. Hva vil du jeg skal si?
Spiller ingen rolle. Fortell oss noe. Fortell oss hva du skriver.
Jeg, åh, jeg fikk en ny bok, men jeg har problemer med å skrive.
- Å, vel kanskje vi kan hjelpe deg. - Hva kalles den?
Det heter, åh, åh, Barnas gruve.
Ok, vel, hva handler det om?
Det handler om disse to barna, en bror og søster, og de kjører vekk fra et barnehjem,
men de blir fanget av en gruvemester.
Vel, hvem er det?
Det er bare en fyr som har en underjordisk arena. Tvinger dem til å kjempe for sport.
Flykter de fra ham?
Jeg vet ikke. Vet ikke. Jeg har ikke kommet så langt.
- La meg bare sove litt. - Nei, nei, nei.
Hva skjer med øret mitt? Det gjør virkelig vondt.
Gjennomhullet trommehinne.
Du vil være i orden i løpet av få uker. Men ingen fly for en stund.
- Sa du ingen fly? - Det var det jeg sa.
Du vil føle deg bedre når dere kommer hit.
Hva betyr det? Hvem "dere"?
Vel, vi har sjekket din lommebok. Standard prosedyre.
Legen ringte til dine foreldre.
De kjører for å hente deg.
Nei, nei. Nei, nei. Fru?
Fru.
Caleb og Camille Fang er mest kjent for å lage improviserte offentlige arrangementer,
og deres egne barn deltar i kunstverket.
Resultatene er ofte urovekkende fordi at de arresterer.
Skate-stykket 1975
I en av sine tidligste verk,
Caleb Fang gikk gjennom en overfylt roller skøytebane
med sin nyfødte datter.
Plutselig en serie av hjemmelagde, fakkel-lignende enheter
han hadde teipet til ryggen begynte å avfyre.
Camille fanget hendelsen fra banens andre nivå.
Familien Fang bare kaster seg inn i et rom
som om de var håndgranater, og venter på at forstyrrelse oppstår.
Dronningen Baxters Sted 1982
Candace Fang! En stor applaus for Candace!
De synes å ha noen forventninger,
bortsett fra å forsettlig forårsake uro.
Hold, hold hendene vekk.
Denne type hendelse er så rudimentær...
Foto-stykket 1981
...Så uhemmet av tradisjoner som har kommet før det,
at det nesten stammer oppfatningen av hva som er kunst.
Familien Fang er bare et kunstgrep, og ikke noe mer enn det.
Jacob Deforest Kunstforum
Mick Lovisck Landsbyens stemme
Vel, du kan-det er ikke urettferdig.
Jeg mener, åh, du vet, om du liker Fangs arbeid
...åh, du kan heller ikke nekte artisteri..
Hva? Selvfølgelig kan jeg det. Det er jobben min.
Se, Fangs består av disse falske pranks
som om det er nok, ikke sant?
Du kan si det samme om The Diggers eller situasjonistene og dadaistene,
for den saks skyld. Men hvis, hvis du har
lyst til å se litt dypere, vil du finne at Fangs
- overskrider det... - Overskrider?
De overskrider ingen ting.
- Det er bare noen tricks. - Hvis det...
I-i komedie-stykke, de utfordrer kjønnsstereotyper;
i restaurant-stykke de ber oss om å se på
mat som ikke på næring men som status eller stil.
- I noen av earl... - Å, kom igjen. Bare fordi?
Bare fordi du tilføyer en uttalelse, gjør ikke det til kunst.
Du vet, du kan kalle det kunst, men ekte kunst krever en estetisk intelligens.
Men tvetydighet er det som gjør det interessant.
Er det kunst eller er det en spøk? Er det dyptgripende eller er det en prank?
Er de genier eller sjarlataner?
Dette er spørsmål som de vil oss til å spørre.
Vel, de er ikke så vanskelig å svare på.
Og Fangs utfordrer selve innholdet i kunsten.
Jeg tror ikke de gjør det.
De omfavner alt som er flott om kunst,
og de snur det opp samtidig.
De er dypt alvorlige klasseklovner som feirer og?
Ja, klovner er riktig.
Unnskyld. Hva var det du sa?
Jeg-jeg tror det de gjør er fantastisk.
Vel, jeg tror-jeg tror at jeg bare ikke skjønner det.
Vel, det er ganske opplagt.
Så sannheten er at det å lage en film er ganske
- det er en merkelig prosess, ikke sant?
Det krever alltid noen grad av merkelighet.
Er det derfor du tok av toppen din?
Jeg tok av meg toppen fordi...
Vel, fordi jeg ønsket å bevise til meg selv at jeg kunne gjøre det.
Jeg har aldri gjort en naken scene før, så hvorfor i helvete, ikke sant?
Har Sally fortalt deg at dette var... dette er en meget viktig artikkel for meg?
Nei, hun gjorde ikke det. Jeg vet.
Ja. De sier jeg er i litt, jeg vet ikke,
usikker posisjon akkurat nå, karrieremessig,
og at jeg må, jeg vet ikke... jeg er ikke stabil.
Du trenger ikke å bekymre deg for det.
Takk skal du ha. Men jeg gjør det. Selvfølgelig gjør jeg det.
Vel, du kan slappe av, fordi jeg ikke bryr meg om dine nedganger.
Jeg er faktisk mer interessert i familien din.
- Det er ok. - Unnskyld.
- Jeg er så lei meg. - Tusen takk.
Hm, du kommer ikke til sette det i artikkelen, håper jeg.
Hvordan kunne jeg slippe det?
Er du alltid så nervøs når noen nevner foreldrene dine?
Skjer ikke så ofte, faktisk.
Virkelig? Men de er kjent.
Vel, egentlig ikke. I enkelte kretser, antar jeg, men...
Jeg har bygget min hovedoppgave på deres arbeid.
Kødder du? Imponerende.
Greit.
Det er derfor jeg ønsket å lage denne historien.
Åh.
Tror du at du noen gang vil gjør et stykke til med dem?
Nei.
Gud, nei.
Takk.
Det må ha sikkert vært moro. Kom igjen, det å være Barn-A?
Ja, selvfølgelig, men jeg er ikke et barn lenger.
Uansett, leserne ønsker ikke å høre om dette.
De ønsker ikke å høre om rar forestillingskunst.
Hør, jeg tror du er en flott skuespiller, men fra en kunstnerens side,
tror du ikke hun var allerede der i Barn-A?
Følelser, glede, anarki?
Det er synd ingen av styremedlemmer har kjent hvordan å lede alt på
den måten foreldrene dine gjorde.
Da jeg var ni år gammel...
Barn-A var en rolle.
Det var en rolle jeg spilte.
Det er ikke hvem jeg er.
Hei, Baxter. Hvordan har du det, kompis?
Forferdelig.
Hvor er du?
Jeg er i delstaten New York.
Ja, det er forferdelig. Hva gjør du der oppe?
- Jeg ble skutt i hodet. - Hva sa du?
Jeg ble skutt i hodet, men jeg er OK.
Jeg er, åh, vel, jeg er ikke så OK.
Jeg er på et sykehus, men, du vet, jeg dør ikke, så...
- Du Ble skutt i hodet? - Ja.
Vel, hvem? Hvem har skutt deg i hodet?
Åh, bare denne fyren, og det var en potet.
- Baxter. - Åh, det er ikke derfor jeg ringer, skjønt.
Kom igjen. Bruker du narkotika?
- Er du? - Ja. Percocet, for det meste.
Hm-hm. Vil du ringe meg tilbake når du er klar?
- Nei nei. Annie, ikke heng opp. - Kom igjen.
- Åh, legene... - Baxter.
...Vil ikke la meg være, og mamma og pappa skal hente meg hjem så at jeg kommer seg.
- Hva? - Ja, Mamma og pappa er på vei.
Du må komme og hente meg.
Se, jeg er i min pyjamas og jeg er 3000 miler unna. Jeg kan ikke gjøre det.
Vel, vel, jeg kan ikke gå hjem. Jeg kan ikke gå hjem alene.
Greit. Vel, jeg skal hjelpe deg ut, men, åh, jeg er bare, åh,
Jeg trenger en dag for å ordne ting. Jeg er i et veldig merkelig sted akkurat nå.
Er du i et merkelig sted, Annie? Jeg nesten ble drept av en potet.
Vil du bare slappe av? Jeg sender deg en flybillett. Du kan komme og bo hos meg.
Nei, nei, jeg kan ikke fly, Annie.
Så si dem at du ikke kan gå. Bare stå på det, Baxter.
Når har jeg noen gang gjort det?
Ikke noe svar, ikke sant? Fordi jeg aldri har gjort det. Tusen takk, Annie.
Poenget er at jeg ringer for å be om en
tjeneste, jeg skal samarbeide med denne fyren fra Esquire,
og du bestemte deg for å avsløre ham?
Nei, jeg bestemte ikke. Det bare skjedde.
Det er problemet, Annie. Disse tingene bør ikke bare skje av seg selv.
- Jeg vet. - Du kunne komme unna med slike ting
for noen år siden, ok? Alle liker litt butikktyveri med ung filmstjerne,
litt fyllekjøring, og det er ganske søt.
Kom igjen. Jeg gjør ikke det lenger. Ferdig.
Ja. Det var en hyggelig pause i din middelalder, ikke sant? Hyggelig og rolig.
Men ting begynner å bli litt sprø igjen, vet du,
og jeg vet de gode tilbudene ikke kommer inn,
men du må ikke få panikk pga det.
Jeg kan komme tilbake på sporet. Jeg kan det, Sally.
Jeg tror ikke du kan.
Du har impulskontroll på same nivå som en to år gammel.
Hør på meg.
Drikker du igjen?
Nei.
Men hvis du har, så jeg vet et par steder.
Jeg drikker ikke. Jeg bare- jeg trenger et prosjekt. Jeg mener,
hva med startdato på Power That Be? Har vi fått det ennå?
Du er nødt til å snakke med Gordon om det.
Hvorfor?
Hvorfor? Fordi han er din agent. Jeg tror du bør høre om det fra ham.
Høre hva?
- Åh, Gud. - Hva?
De tilbød Lady Lightning til Allison Cain.
- Ok. - Hm-hm.
Vel, det er en avskyelig.
Kom igjen, Annie. Se på dette som en god ting. Du trenger ikke å bære den latterlige
- kostymen lenger. - Jeg elsker kostymen.
Vi kjøper deg en bedre en.
I mellomtiden, Jeg tror du trenger å ta et skritt tilbake.
Jeg tror du bare må utføre en ekte analyse av deg selv.
Jeg vet ikke engang hva det betyr.
Dårlig verden, den er nådeløs
Drep alle foreldre, slik at du kan fortsette å leve
Drep dem! Drep dem! Drep dem! Død!
Takk skal du ha.
- Takk skal du ha. - Takk skal du ha.
Det var en sang jeg skrev selv som heter "Kill all parents"
Vi setter pris på noen donasjoner du kan gjøre for hunden vår, Cornelius.
Er du klar? En, to, tre.
Ikke spis beinet
Det vil gjøre deg syk
Dere er forferdelig!
Hei, mann. De prøver å spille. Hva er ditt problem?
- Vær stille. La disse barna være. - Kompis, la barna spille.
Jeg mener dette er dårlig. Dette er fryktelig.
- Unnskyld. Du suger. - Fortsett å spille.
Nei, han er rett. Dere er forferdelig.
Hun vet hva han snakker om.
Dere bør lære å spille instrumentene, ikke bare holde dem
- og banke på dem. - Bare Fortsette å spille.
Vi har ikke råd til å lære oss det.
Vel, Jeg beklager. Har jeg fornærmet dere?
Fordi at jeg vil drepe meg selv. Det er så ille.
Unnskyld meg.
Du dreper sannsynligvis hunden din med egen musikk.
Dette vil være passé godt for min dokumentar om dritt.
Greit, fortsette å spille, barna. Fortsett å spille. Ikke hør på dem.
Vent nå, liker du dette? Da må du få ørene sjekket, blondie.
- Du liker denne gutten? - Jeg håper du ikke har noen barn.
Jeg håper din livmor skrumpet inn!
Nei, du kan ikke ta dette.
- Ja, gi kameraet. - Nei.
Vær så god. Det er showet. Det er showet!
Åh! åh, du var forferdelig!
- Fryktelig! - Fryktelig! Jeg har aldri hørt noe verre!
Kameraet og opptakene alt ødelagt.
Men jeg bryr meg ikke! Jeg bryr meg ikke. Det var bare for oss.
Du var fantastisk. Jeg har aldri vært mer stolt!
Drep alle foreldre, slik at du kan fortsette å leve
Drep dem! Drep dem, drepe dem, drep dem, ja!
- Beklager vi er sent. Unnskyld. - Du er sent.
Jeg måtte signere på alt. Du skulle få din egen bag. Åh.
Takk for at du kom.
Oh, vi skal ta vare på hverandre, hmm? Greit?
- Du må bli tatt vare på, også? - Ja.
- Du er ok? - Hvordan er øret?
Det er bedre enn det var i går.
- Disse to. - Å gud.
Velkommen hjem.
- Hva med bandasjer? - Se på hvor tynn du er.
Åh, fikk du se din brors øre? Vi ønsket å spille sammen.
- Å, du er så vakker. - Vi trenger ikke rullestol lenger, pappa.
Vi brakte deg en nakkekrage. Se på dette.
- Her. - Ta den på.
Den er splitter ny. Aldri vært brukt.
Ja, hun er. Se på oss, vi alle passer sammen.
Jeg skjønner det ikke.
- Så, A, hva er planen? - Pappa.
Jeg beklager, Annie, hva er planen? Annie?
Jeg vet ikke. Jeg er bare her for Baxter.
- Å, vi er alle her for Baxter. - Hva ellers Baxter skulle trenge.
- Dette er et sted for helbredelse. - Hm-Hm.
Hm, det er flott. Vel, jeg trenger bare noen hjelp med shopping.
Ikke mange gode alternativer i skapet, pappa.
- Ikke bruk mye av de pillene, kjære. - Vel, jeg har ganske vondt i øret mitt, mamma.
Hva med deg? Er det noe du har lyst på mens du er tilbake?
Nei, jeg skal bare ta det med ro. Gjør litt yoga, noen tenkning.
Åh, tenkning.
Ja. Jeg har sikkert noen dårlige vaner som jeg må bryte.
Ikke gjør det. Jeg liker dine dårlige vaner i deg.
Ja, men jeg tror det er en del av problemet, pappa.
Nå som vi snakker om det, vi så dine pupper-bilder.
- Å Herregud. - De var fantastisk.
- Gud. - Jesus Kristus.
Men du, det er på tide du startet å spille med ideen om kjendisliv
i den kvinnelige formen.
Det er ikke hva jeg gjorde.
Selvfølgelig er det, enten du vet det eller ikke.
Du kan ta jenta ut av kunst, men du kan ikke ta kunst ut av jenta.
Vel, jeg er fortsatt en artist, pappa.
- Det rr det jeg nettopp sa. - Ja, skuespillere.
- Skuespillere er kunstnere. - Ja. Sa jeg ikke at
- Jeg likte dine pupper-bilder. - Vi begge likte dem veldig godt.
Du har vakre bryster, kjære.
Ok, det er det. Kan vi slutte å snakke om pupper-bilder?
Selvsagt, fra nå av vi sier ikke "Pupper-bilder." Alle.
Familien Fang.
Sammen igjen. Det er slik det skal være.
Ventet lenge på dette.
Skål.
Pupper-bilder.
Pupper.
- Pupper. - Pappa.
Det er latterlig.
Jeg var bedre da.
- Det var så enkelt. - Ja.
De bare fortalte oss hva vi skal gjøre.
Når ble det så komplisert?
Vet du ikke?
- Nei. - Smother-stranden, Camille!
Smother-stranden.
Baxter...
du har aldri vist alvoret i denne.
Takk Gud søsteren din improviserte litt. Din mor døde nesten der ute.
Baxter var perfekt.
Perfekt.
Hva tenker du på?
Pass dine egne saker
Jeg skal lage popcorn!
Takk skal du ha.
Er det noe som skjer der oppe, ikke sant?
Det vil skje. Du må ikke bekymre deg. Vi kan plukke den opp senere.
Ingen fortalte meg at det var filmkveld.
Ta på en til, bare for moro skyld.
Å, ja, det er bedre.
Hvorfor gjør vi dette?
Fordi vi trenger å oppføre seg som friske mennesker.
Det kalles skuespill. Visste du?
Du ser på det, du spiller en del stykke, og
før du vet ordet av det, blir du en slik person.
Hvilken person?
Den personen som ikke mislykkes,
som betyr ingen flere Percocet for deg, ikke mer sprit for meg.
Ja, du tror du kan gjøre det?
Åh, sikkert.
Jeg trodde det var fint i går kveld, da vi så på de gamle stykkene,
sittende på sofaen sammen.
- Hva? - Du forstår ikke det, ikke sant?
Forstår hva?
At du blir forført av dine egne foreldre, som jeg tror er ganske ekkelt.
Kom igjen. Du er latterlig.
La oss vende tilbake. Mamma ønsker oss til å ha noen ærender med seg.
- Hva? - Tror du jeg er latterlig, ikke sant?
- Ja. - Forstod du ikke det selv?
Du skjønte ikke noe av det?
- Nei. - Kom igjen.
Hva slags ærender? Jeg ønsker å gjøre litt yoga etter dette.
La oss gå. Kjør oppoverbakke. Du ønsker å være den personen?
Denne personen går oppoverbakke. Kom igjen.
Ja, jeg skal kjøre oppoverbakke.
- Uh-oh. - Kom igjen.
- Oj! - Så hvor skal vi?
Til fornøyelsesparken.
Ha et ærend på fornøyelsesparken?
Hvorfor skal vi dit?
Denver MCA vil at jeg skal opprette et nytt stykke.
Jeg har ikke hørt fra dem i mange år.
Og da vi innså at dere begge vil være hjemme...
Helt forståelig at de var veldig spent.
- Vi lager et stykke? - Annie, ta dette på.
- Hva var det jeg sa? - Ta den på.
- Hva er dette? - En skjorte, kjære.
Og du trenger å bruke den, ellers hendelsen vil ikke skje.
Alt du trenger å gjøre er å utdele disse falske kuponger...
- for kylling-smørbrød. - Her.
Og når vi gjør det, Baxter skal filme alle mennesker ved skranken
som krever gratis mat.
Deretter samler jeg sinte kunder, og får dem til å storme skrankene.
Det vil være en skjønn ting.
Jeg tror ikke dette er en god idé.
- Det er ikke en god idé. - Nei.
- Hva snakker du om? - Det er en dårlig idé, mamma.
Det blir moro som i gamle dager. Du skal være strålende.
Ja, vel hva med når de gjenkjenner Annie?
Vi har en forkledning.
Annie skal bære en forkledning?
- Det er en god en. - Den stinker, mamma.
- Jeg kan ikke. - Baxter.
- Yepp. - Ikke ta den på seg.
- Ok. - Hvis tabloidene får tak i dette,
det vil være forferdelig for meg.
- Helt riktig. - Hvem bryr seg? Du skulle ikke delta i
dette uansett.
- Hva? - Vennligst ikke si det.
Vel du har vært med på det i 20 år.
- Ja. - Hva har du laget i løpet av denne tiden?
En haug med drittfilmer og en tampong-reklame.
- Caleb, vær hyggelig. - Å, Herregud, papa
- Var det ikke en tampong-kampanje? - Det var det.
Absorbere alle de gode tingene i livet og overlate resten til oss.
- Greit. Kom igjen. - Det er et forferdelig slagord.
Jeg prøver bare å leve.
Og jeg gir dere en mulighet til å være artister igjen.
Ok, vi har kommet over dette. A og B er fortsatt artister.
Vennligst ikke kall oss A og B, mamma.
Vennligst ikke kall oss artister, mener du.
- Caleb! - Unnskyld. Din popcorn smekker
og Baxters emo-goth fiction er ikke kunst. Det er søppel.
Hva er galt med ham? Pappa!
Caleb, kan jeg bare si at du glemmer
Jeg har sett vurderinger av Mesterverk som du og mamma har kjørt opp...
- Ikke, Ikke gjør det. - Nei, han må høre dette.
- Annie, kutt ut. - Ok?
La oss snakke om vannballong ting. Huh?
- Ja. - La oss snakke om
det katastrofale ..
- kone-fornærmende stykke... ... Hva med epilepsi og, eh,
Og så... Å Gud, eh, epilepsi i antikvitetsbutikk.
- Det var usmakelig, mamma. - Vi forstår det. Vi forstår det.
Stykkene er ikke de samme uten deg. Vi vet det.
- Det er de ikke! - Å nei, de er ikke samme.
- Nei. - Men det er derfor vi gjør dette.
Dytt den! Dytt den opp i ræva!
Vi trenger deg ikke. Din mor og jeg vil gjøre det selv.
Vi har gjort det på denne måten i årevis. Vi prøver å være hyggelig.
Trodde du kanskje føler en del av det igjen, men helvete med dere begge.
Baxter, kan du i det minste jobbe som kameramann?
- Men du fortsatt vil at jeg skal filme det? - Ja, selvfølgelig.
- Ja, motvillig. - Å nei.
Ja, du har faen rett, det skal bli motvillig.
- Fortsett. - Selv om alt det er blitt
dyttet opp i min ræva?
Nei.
- Dette er smertefullt. - Det er veldig tøft å se på.
Jeg mener jeg visste at han ikke liker filmene mine,
men jeg hadde ingen anelse om at han hater dem.
Nei, det han hater, er at han trenger oss. Uten oss, deres arbeid suger.
Det er det han hater.
Jeg beklager å bry deg.
Åh, det er greit. Vil du at jeg skal signere...
Baxter. Suzanne. Suzanne Crosby.
Oh selvsagt! Du la igjen en beskjed.
- Hei. Akkurat. Ja - Hvordan går det? Vi gikk
på videregående skole sammen. - Ja. Det er greit hvis du ikke husker meg.
Nei jeg gjør det. Jeg gjør det, nå som jeg ser på deg.
Du hadde... Håret ditt pleide å være
- Å, Gud, ja. - Og du hadde en haug med piercinger.
- Har jeg rett? - Ja, ja, jeg fortsatt har et par av dem.
Oh yes. Ja, ja, ja, ja.
Jeg håper dette er ikke så rart.
Du vet at jeg så deg, jeg pleier å være her.
Så jeg tenkte jeg skulle si hei.
Hun har en skriftlig klasse hun ønsker meg å gå til?
Vel, du hørte på meldingen. Dette er min søster Annie.
Hei. Jeg, jeg mener ikke å være freidig. Jeg bare...
Du er ikke freidig.
Jeg tror studentene vil gjerne høre deg snakke,
fordi at du kommer herfra og gjorde et slikt navn for deg selv.
Å, jeg vet ikke om det.
- Oh. - Oh, kom igjen.
- Ja, ingenting. - Si ja.
- Ja. - Jeg tenker på det.
- Jeg la meg bare, det er, eh .. - Vel, du vet, ikke noe trykk her.
Akkurat, jeg haster ikke, så bare, du har informasjonen. Um...
Ja, jeg får tak i deg.
Jeg vil, jeg vil, åh, Gud, det er godt å se deg.
- Greit. Takk. Godt å se deg også. - Godt å se deg. Ha det bra.
Hun er søt.
Ja.
Åh, våkn opp.
De har fått tak i en.
Den stakkars kasserer. Hun får ikke betalt nok til å håndtere dette.
Oh helvete, han gir den til henne.
Hva er det, hun gir ham smørbrød?
Tror hun den er ekte?
Hun tror den er ekte.
Ok, vi får se hva som skjer.
Hun så ikke. Hva i helvete?
Hva i helvete er det som skjer?
Du kan ikke stole på noen i disse dager for å gjøre et skikkelig kunstverk.
Gi meg en av disse.
- Hallo. - Hi.
Jeg vil gjerne ha en gratis sandwich, please.
Sikkert. Værsågod.
Takk skal du ha. Vent. Trenger jeg ikke jeg en kupong?
Ok.
Jeg fikk den fra noen skyggefulle personer
ved Orange Julius. Det ser ikke, du vet, virkelig ut.
- Nei, det er bra. - Jeg tror de er falske.
Jeg tror ikke det.
Det er det, skjønt. Jeg vil at du skal se på det
i to sekunder. Fortell meg om den er ekte.
Ønsker du å ha sandwich eller ikke?
La meg snakke med sjefen din.
Selvsagt.
Hei Charlie, kan du komme over hit for et øyeblikk?
Hei. Hva kan jeg gjøre for deg?
Er lederen ikke er på jobb i dag?
Å nei, det er han. Det er meg.
Kupongen er falsk.
Åh. Nei, den er, den er grei, sir.
Har du sett på den?
Jeg gjorde det. Den er offisielt.
Den er ikke offisielt. Den ser ikke til å være offisiell for meg.
Det er en forfalskning,
og du har delt ut alle disse gratis smørbrød for falske kuponger.
Du er en tosk, og dine medarbeidere er idioter.
Sir, kan du bare ta gratis smørbrød og gå ut av køen.
Jeg ville ikke spise den dritten hvis du hadde betalt meg.
Ok, sir. Jeg vil ringe politiet.
Du har det minste ansvaret. Du trenger bare å gjøre jobben din. Jeg gjør resten.
Alt du trenger å gjøre er å la ting skje!
Hva er galt med folk i disse dager? Jeg gjør jobben,
og du kommer til å være vitne til skjønnhet. Det er alt du må?
Stopp det! Du trenger ikke å filme meg. Jeg filmer deg.
Dette er ment å være kunst, ikke noen YouTube-video.
Kjære, la oss bare gå.
Sa jeg ikke dette ville skje? Du trodde de ville løse alt.
De har bare gjort ting verre.
Du gjorde dette! Hei! Hei! Du! Du gjorde dette!
Ok, kjære. La oss gå
Jeg tror de mister den.
Deres kunstneriske følsomhet?
- Nei, Deres sinn. - Ja.
De er-jeg mener de har alltid hatt en merkelig idé om hva konstituert kunst er,
men kom igjen, det var nesten dum.
Trodde han virkelig han kan lede et kupp på Chicken Queen?
Jeg vet ikke.
Kanskje vi burde ha hjulpet dem.
- Hjelpe? - Ja.
Annie, kom igjen. Absolutt ikke.
De sliter. Vi alle gjør.
Vel, det er ikke det samme, skjønt.
Dessuten hjelp ville ikke løse hva som helst. Det ville vende oss tilbake til barna.
Er det det du vil?
Hei!
Din far og jeg har besluttet å gå til Berkshires for et par dager.
Berkshires, ikke sant? Flott.
- Når? - I kveld.
Er dette på grunn av Chicken Queen?
For en katastrofe.
Stor kunst er alltid vanskelig, men, ikke sant?
Hva sa du at?
Jeg sa akkurat det du alltid forteller oss, at stor kunst er alltid vanskelig.
Gjør meg en tjeneste, ikke snakk om ting du ikke vet noe om.
Ok. Deal.
Jeg fant noe rart.
Det er merkelig.
Det er som en hundre av disse på baksiden av skapet mitt.
Hva tror du de er?
Jeg vet ikke. Kanskje en fan sendte dem?
Jeg mener å huske at damen som sendte alt dette brukte zip-lock poser.
De er faktisk slags stor. Jeg mener se på detaljer på det.
- Ja. - Hva gjør du?
- Hei. - Ikke se på dem.
- Mamma. - Nei, dritt.
Nei, nei, nei, nei, nei...
- Hva er galt? - Jeg... Jeg vet ikke. Pokker.
Hvor kom disse maleriene fra?
De er mine.
- Dine? - Du gjorde disse?
Ja. Jeg gjorde.
Siden når begynte du å male, mamma?
Hvordan tror du jeg fikk inn kunstskole?
Jeg sluttet da jeg møtte pappa.
Så han ikke vet om disse?
Å, herregud, nei.
Hvis han noen gang funnet ut at jeg begynte male igjen, det ville være en slik svik.
Hvorfor er denne døren låst?
Vi er, eh, vi snakker.
Om hva?
Våre følelser.
Ugh. Møt meg i bilen.
Jeg vil at du skal ha disse. Her. Det er for deg. Det er for deg.
Lov meg at hvis jeg dør før din far, du vil bli kvitt alle de andre.
Så la oss sette disse tilbake.
De er fantastiske.
Oh, takk. Dette er bare malerier.
De er ganske stor, mamma.
Ja, takk.
Kjøleskapet er fullt,
så er du velkommen til det som er der inne.
Takk mamma. Ha det gøy.
- Takk. - Gi meg et kyss.
Kjør trygt, pappa.
- Yep. - Se etter din bror.
- Det er bare kommer til å bli et par dager. - Jeg vet.
- Jeg klarer meg. - Ha de, pappa.
Hold deg ut av rommet vårt.
Vil gjøre.
Hvorfor gråter hun?
Hun gråter alltid på avskjeder.
Du vet, så vanskelig som i går var,
Jeg tror jeg har ryddet et hinder.
- Å ja? - Ja!
Jeg tenkte på hva, um... hva den dumme Esquire fyren sa,
at hver gang jeg gjør en, vet jeg ikke, foreta et rot av ting,
Jeg bare gjør akkurat hva barnet ditt en alltid gjorde,
men når jeg tenker på det, det irriterte meg, men han har rett på...
Men han var rett på pengene, ikke sant?
Akkurat, Baxter. Han var rett på pengene.
Og i går, jeg gjorde ikke det. Mm-mm. Child A sto opp til dem.
Og det er takket være Child B, ikke sant?
Ja, vi hjelper hverandre. Vi bryte gamle mønstre.
Som et par Dr. Phil.
Vi får bedre.
Kom igjen, jeg har ikke hatt en drink. Du har ikke hatt en pille.
- Vel... Oops. - Baxter.
- Jeg har vondt i øre. - Uansett.
Men noe som fungerer. Du vet?
Og når mamma og pappa skjønner at vi ikke er barn lenger, som de har å gjøre,
vi kunne ha en sunn familie,
sunt liv,
gjøre sunne ting sammen,
ta en tur,
Grand Canyon i Winnebago.
Høres forferdelig.
Vel, jeg bare spytte balling. Kom igjen. Ikke ta meg ned.
Oh, god morgen, frue.
Kan du komme ned til stasjonen?
Det er en situasjon vi vil gjerne snakke med deg om.
Nå, bilen som er registrert på din
Foreldrene ble funnet ved en rasteplass på Route 22
like før Massachusetts grensen.
De var ikke med bilen, men det var,
Jeg er redd, tegn til kamp, og ganske mye blod.
Og vi sjekket overvåkingskameraene og intervjuet ansatte
på de omkringliggende steder, men vi har ikke vært i stand til å komme opp
med noe avgjørende på dette punktet.
Alle tegn tyder på at foreldrene dine er for tiden mangler.
Og vi må mistanke om lureri.
Jeg beklager, sheriff. Dette er, um... våre foreldre ikke mangler.
De er kunstnere. Dette er alt en forestilling.
Vi vet alt om sine kunst ting.
Men, faktum er, de mangler fra en bil som de kjørte,
og det er dekket i blod.
Dette er så dumt.
Frue, har det vært fire bortføringer
i de siste ni månedene langs Route 22, og alt ender i drap.
Vent litt. Egentlig?
Det er ikke hva dette er.
La oss håpe det.
Men åstedet bilder
ikke viser noen oppsiktsvekkende likheter til de andre sakene.
Ville det være mulig for meg å ta en titt på den?
Sa du fire i de siste ni månedene?
Og dette vil være den femte eller fjerde?
Jesus Kristus. La meg se det.
Det er falsk, falsk blod.
- Kan jeg se det? - Dette Er det de bruker i mye
av sine forestillinger.
Laboratoriet vil gi oss beskjed hvis det er tilfelle.
Du tror de er døde, ikke sant?
Vi vet ikke det, men det er et mulig scenario, ja.
Våre foreldre er trolig gjemmer seg et sted nå ler seg dum,
og så snart du sier at de er døde, de skal pop up gjenoppstått.
Det tar sju år å uttale noen døde uten en kropp i denne tilstanden.
Er de til ´l vente i sju år?
Her er en annen. College student,
siste offeret i en streng hvile-stop mord.
Hm-hm. De visste om drapene. De har bygget hele stykket rundt dem.
Og vet du hvorfor de gjorde det? Fordi vi ville ikke gjøre det Chicken Queen ting.
Vi blir straffet.
Lokal mann funnet i IHOP dumpster.
Åh. Sted for helbredelse, my ass. Staging sin egen død. Det er...
Annie, ikke gjør det.
Å Gud, du har rett. Du har rett. Hva gjør jeg? Jeg sklir tilbake.
Og du ønsker å vite noe? Dette er alt Caleb. All Caleb.
Det er derfor mamma gråt da hun dro. Hun ønsker ikke å gå.
Hvorfor ville hun forlate disse maleriene for oss å finne?
Vel, det gjorde hun ikke. Hun gjemte dem.
Fra han. Hun var ikke skjule dem fra oss. De var i skapet mitt.
Hun ønsker at vi skal vite at hun er sin egen artist.
Ikke sant? Hun vil ikke å gjøre hans kunst lenger.
Samme som oss. Hun er... hun blir tvunget til det akkurat som vi er.
Vi er alle som blir tvunget inn i denne dritten.
Og hva om han ikke gjør det?
Hva om dette er ekte?
Jeg mener bare vurdere det.
- Baxter, Kom igjen. - Det Kan være ekte, Annie. Kom igjen.
Det er det han vil. Dette er hva han ønsker.
Han vil at vi skal tro at de er døde.
Det er ganske lav, selv etter hans standarder, men det er det han vil.
Han ønsker Child A, Child B gråter, gjør dette.
Hm-hm. Jeg håper du har rett.
Jeg er drittsekk.
- Hva? Hva? - Din drittsekk!
Hvis dette er et kunstverk, da de tar opp oss.
Og de har kameraer eller annet sted. Og de prøver å tape oss.
Caleb! Camille!
Jeg vet det!
Jeg vet at de skjuler et eller annet sted. De bare venter.
Vi are... Vi går til sengs tidlig, vi får opp tidlig,
vi setter våre hoder sammen,
og vi skal søke etter dem, og vi er ikke skal stoppe før vi finner dem.
Jeg kan ikke tenke på noen. De hadde ikke noen venner. Vi er deres eneste slektninger.
Vel, noen er å hjelpe dem.
Hva gjør du? Hva er det?
Dette er en korktavle. Jeg kan ikke foreta en etterforskning uten en korktavle.
Og jeg låsing alt dette til det.
Jeg har vært gjennom sine adressebøker og deres e-post, og I...
Jeg har egentlig ikke funnet noe som hopper ut.
Tror du ikke vi bør la lensmannen gjøre alt dette?
Nei nei. Lensmannen er ikke ute etter dem. Lensmannen er på jakt etter mordere.
Ja, og... og hvis vi finner dem, og de er i live, hva da?
Hva skal vi gjøre? Har straffe vi dem?
Dette handler ikke om straff, Baxter, dette handler om ærlighet.
Dette handler om å si nok, vi er ferdige.
Kutt ut. Ikke mer late. Du er ikke død. Vi er ikke i sorg.
Vi skal ikke spille lenger.
Vi skal komme videre med livene våre.
Vi skal være en ekte familie for en gangs skyld.
Leve et virkelig liv.
Og leie en Winnebago. Ja?
Er du gjør narr av meg?
- Nope. - Jeg Gjør dette for oss.
For oss alle.
Du forstår det, ikke sant?
Greit.
Er du sulten?
Nei, jeg har til å holde fokus.
Se noen av disse. Behold fokus.
Jeg føler meg ikke komfortabel med å gjøre dette, og det er bare en dårlig idé.
Har du noen gang hørt, må showet går på?
Vel det er hva som skjer når den ledende
Mannen krasjer bilen sin inn i et tre på åpningen natt.
- Jeg Har å iscenesette administrere. - Baxter, Er Coby på sykehuset.
- Annie. - Med et brukket kragebein.
Dette er min siste opptreden av mitt siste år.
Det er kyssing scener!
Jeg er en skuespiller. Jeg vil ikke kysse deg.
- Ja det skal du! - Jeg skal kysse Romeo.
Spilt av din bror.
Jeg bare hørt om hva som skjedde til Coby Reid. Vi fikk en fullsatt auditorium.
Det er greit. Baxters skal skritt i.
Miss Delano, er du kjent med handlingen i dette stykket?
Baxter kjenner linjene, Joe. Uten ham har vi ikke en lek.
Ja, vel, med ham, har vi incest. Ok, veldig bra.
Du vil gjøre dette stykket. Det blir ingen kyssing.
Det er Romeo og Julie.
Det er avtalen, Ms Fang.
Du skal være stor. Gå kle på seg.
Selv om stipend for bønn skyld.
Deretter flytter ikke mens min bønn er
effekt jeg ta. Dermed fra mine lepper, ved dig,
min synd er renset.
Da har mine lepper synd at de har tok.
Sin fra dine lepper?
Gi meg min synd igjen.
Du kysser etter boka.
Folk ler på grunn av deg. Du ødelegger...
God selv til min spøkelsesaktig skriftefar.
Romeo vil takke deg, datter,
for oss begge.
Nei nei nei. Nei...
Bravo!
Du var... Det var den beste, den beste Shakespeare jeg noensinne har sett.
B, jeg forteller deg. Så bra. Jeg har veldig stolt.
- Det Var så bra. - Miss Delano.
- Et Par minutter, barna. Vi må komme hjem. - Sett deg i bilen. Kom igjen.
Ganske natt, ikke sant?
Jeg var bare sparken, faktisk.
- Hva? - Å, Det var verdt det.
I kveld gjorde vi hva teater bør gjøre.
Men det var ikke din feil.
Åh, visste jeg hva jeg får til. Jeg fortalte foreldrene dine da vi forberedte
dette som den beste kunsten alltid forlater svidd jorden i dens kjølvann.
Svidd jord.
Hva mener du når vi forberedte denne tingen?
Foreldrene dine ikke fortelle deg?
Det var deres idé, men jeg var en ære å være en del av det.
Du vil kanskje ikke tro det, men jeg studerte, på universitetet mitt,
studert i eksperimentelt teater vingen, så, eh,
foreldrene dine er to av de mest viktige avant-garde kunstnere
i vår tid. Selvfølgelig hjalp jeg dem.
Men, hva med Coby Reid? Hvordan visste du at han ville bare krasje bilen sin?
Oh foreldrene dine tok seg av ham.
Nei nei nei nei. Godhet nei.
Hm, de betalte ham $ 500 å droppe ut av spill.
Ulykken var bare uflaks.
Hvorfor skulle de gjøre alt dette?
For kunst, elskling.
For kunst.
Vi er slike storfe, vet du, folk trenger å bli vekket opp,
gå ut av det, se deg rundt, se ting på en ny måte.
Det Er det vi prøver å gjøre vårt arbeid...
Det er riktig.
...Fordi hvis du rister noe opp hardt nok, det blir omgjort.
Camille og Caleb Fang Sparkill, New York 2012
Det er egentlig ikke om hva vi gjør. Det er hva de gjør.
- Ja. - De Folk ser på.
Vårt arbeid har en effekt på dem, og... fordi vi
vekke dem opp, vi bringe dem tilbake til livet.
- Hm-Hm. - Det Er en oppstandelse.
Og ikke en refleksjon av den menneskelige tilstand?
Nei! Du vet det ikke. Hvem vil for å se en refleksjon av den menneskelige tilstand?
Jeg antar at det skjer når våre brikker er vist i gallerier.
"Å, se på hva de gjorde. Se på hvordan folk reagerte.
Det er så menneskelig og flott!" Men det er ikke kunst for meg.
Da vet du, det er over.
Ja, vi egentlig bare gjøre Galleriet viser for å få tilskudd.
Hm-hm. Kunsten er i selve øyeblikket som det skjer, virkelige mennesker
egentlig svare. Den faktiske menneskelige tilstand.
Ikke noen kunstnerens versjon av den.
Er ikke det bare livet?
Ja nøyaktig. Ikke en refleksjon av livet,
men selve livet. Kunst og liv, liv og kunst, gjør vi dem
utskiftbare. Og begge er beriket grunn av det.
Tror du andre kunst kan gjøre det?
Nei Hva, maleri? Fotografi, det er det motsatte. Det er døden.
Art skjer når ting beveger seg rundt, ikke når du fryser dem i en isblokk.
- Gud. - Det Var kunst.
Du er gal.
Dette ikke er.
Se?
- Skål. - Ikke sant?
Det er riktig.
- Har Jeg overraske deg? - Du overraska meg.
Du alltid gjør, ikke sant?
Uansett, det er hva jeg mener.
- Hei, Baxter. - Ja.
Det, åh, Romeo og Juliet ting,
det var da det hele sluttet å være enkel, er det ikke?
Vel er ikke det hvorfor du sluttet?
Nei, jeg trodde jeg forlot fordi jeg gikk på college.
Hei, hvorfor er du bli kledd opp?
Jeg ønsker å se den delen.
Hvilken del?
Den delen av noen som reiser seg foran en klasse og er ikke helt forstenet av det.
- Du går? - Ja. Er det galt?
Åh, jeg synes bare det er litt rart.
Jeg mener, kom igjen, gjør offentlige opptredener når foreldrene dine mangler?
Vel, jeg trenger distraksjon.
Oh, Baxter. Åh, vel da jeg vil gå.
Jeg ønsker å høre deg snakke.
Jeg er egentlig ikke skal bli sett. Jeg skal bare være å svare på deres spørsmål.
Jeg bryr meg ikke. Jeg vil gå.
Greit. Jeg vil ikke at du hopper inn, skjønt, ok? de just...
de ønsker å høre fra meg.
Jeg vil ikke si et ord.
Flink. Hva tror du?
Jeg tror, ?? um, vet jeg ikke. Mister øret ting.
Vel, det er der for medisinske årsaker, men...
Vel jeg synes det ser litt...
Som jeg har blitt såret.
Distraherende. De vil ikke høre på ditt...
Det virker ikke med denne eller denne, riktig, fordi dette er, dette...
- Bare Mister øret ting. - Det Er ganske stramt.
Så dette er Baxter Fang,
Forfatteren av House of Swans,
som ble nominert for den ettertraktede gylne Quill Award.
Hans andre roman, The Underground,
var passende til en andre roman, en mer kompleks og splittende bok.
Det er rettferdig.
Uh, han skal snakke med oss?? i dag om kreative prosessen. Baxter? Ta det bort.
Greit. Du ønsker ikke å gjøre bare spørsmål?
Jeg kan... Jeg... la meg... la meg presentere...
Jeg skal presentere deg, eh, hvordan jeg
...arbeid. Jeg skal fortelle deg hvordan jeg skriver. Jeg skriver,
av datamaskinen. Jeg gjøre alt på datamaskinen.
Og...
Jeg tygge tyggegummi,
Jeg finner det svært nyttig.
Kanskje du kan snakke mer generelt?
Du vet, som det som driver du sette penn til papir.
Litt mer generelt? Vanligvis mer generelt?
Yeah. Har det. Flink.
La oss se.
Noen ganger får jeg fryktelig tanker i hodet mitt.
Dere noen gang får forferdelige tanker i hodet ditt? Og jeg, vet du,
I... Jeg kan ikke få dem ut, så det hjelper meg å skrive dem ned.
Uh, da jeg var... da jeg var liten, Jeg tenkte mye på dette... denne one...
Jeg mener jeg tenkt på hva ville skje hvis foreldrene mine døde,
...Og, eh,
...Og jeg kunne ikke få det ut av hodet mitt.
Kan ikke. Kunne ikke. Kan ikke. Og, og du ikke ønsker å tenke på det,
men hvis du får problemer med det,
Jeg foreslår at du skriver det ned. Det er hva jeg gjorde.
Um, Jeg... vel, min søster og jeg ikke har slektninger,
så i min historie, vi
vi blir tatt med til et barnehjem, og...
og dette barnehjemmet er drevet av denne kvinnen.
Og hun mishandler alle disse barna. Hun er svært tøffe for dem.
Og min søster og jeg, vi ville... vi ville sette opp med, med alt folk flest i
den harde behandlingen i flere måneder, og da vi finne ut a... en måte å unnslippe.
Og vi... en natt i ly av mørket,
vi går gjennom dette... denne forbrenningsovn sjakten.
Vi får ut i bunnen av sjakten, og vi stoppet over dette feltet av rødbeter.
Jeg har det som et felt av rødbeter.
Uansett, så dette er et felt av rødbeter, og vi kjører over det,
og vi kjører over, og vi ser over skulderen, og alt er bra.
Vi gjør det, får vi til den andre siden, og det er denne fredelige skogen,
og vi går inn i denne skogen, og det er...
Vi tror at all motgang er bak oss,
men så plutselig, en sekk går over hodene våre,
og vi er tatt bort inn i denne underjordiske, som, hule,
og det er alle disse andre kidnappede barna der,
og et annet kapittel av elendighet ville...
slags starte derfra. Jeg har ikke den delen ennå, men likevel...
Noen som noen gang har forferdelige tanker sånn?
- Jeg gjør. - Gjør du?
Hele tiden.
Bare skrive dem ned.
Det er nyttig for meg i hvert fall.
Du vet, hvis jeg ikke kan få det ut av hodet mitt,
Jeg just... jeg skrive dem ned, selv om de er
super rart, jeg kan kontrollere dem og jeg kan...
Jeg kan, som, nettopp, du vet,
Jeg kan styre min verden, du vet, med skriving.
Det er det du skriver er for meg. Bare...
Du har fem nye meldinger.
Først ny melding.
Hei, dette er Ann Amata fra Kunst...
Second ny melding.
Dette er WMAC i Albany. Vi håper å planlegge et intervju i forhold...
Tredje ny melding.
Hei, dette er Eddie Sanchez.
Fjerde ny melding.
Hei, dette er, eh, sheriff Hale. Jeg sa jeg hadde
ringe når blod resultatene kom tilbake.
Og jeg er redd for at, eh, blodet på scene gjør matche din fars DNA-profil,
så det er reell,
som åpenbart ingen av oss ønsket, men det betyr
at vi har en alvorlig situasjon her,
så vi må grave litt dypere inn i etterforskningen som vi diskuterte.
Jeg ville sette pris på en samtale tilbake. Takk skal du ha.
Det betyr ikke noe.
Caleb er gjort galere ting enn uavgjort sitt eget blod. Du vet det.
God natt.
Baxter!
Jeg tror jeg fant noe!
Du var galt. Du var galt.
Når du sier at de ikke har noen venner, glemte du om Hobart.
- Hvem er det? - Hobart Waxman.
Deres mentor.
Hvis de fortalte noen om sin forsvinning, de ville ha fortalt Hobart.
Kan vi snakke om dette i morgen, Fordi jeg er rett i midten av dette?
Den midterste av hva?
Jeg skriver min bok. Jeg bare tenkte jeg på noe virkelig bra, og jeg er...
Åh. Wow. Det er spennende.
Jeg er spent på det.
Så hva skal vi gjøre om Hobart?
Han må være død eller ganske nær den.
Så vi får heller finne ham snart.
- Annie, Jeg er ikke bare... - Nei nei nei. Ikke gjør dette mot meg.
Ikke få meg til å gjøre det selv. Du lovet. Du lovte at vi skulle hjelpe hverandre.
Det første året jeg var i Hobart klasse,
Vi gikk for å se et stykke av kunstneren Chris Burden,
hvis arbeid Hobart ikke har omsorg for.
Chris Burden er en hack! En fullstendig og absolutt svindel!
Så vi er på Burden galleri, og han forteller oss han skal bli skutt i dag.
Sikker nok, trekker en assistent ut en pistol og skyter ham i armen.
Jeg var sjokkert. Jeg trodde det var spennende,
og jeg gjorde en feil å si så i klassen.
Så Hobart snur på meg og han sier...
Det er dritt! Kunst kan aldri skje i et kontrollert miljø!
Det er ikke kunst! Det er, jeg vet ikke hva det er, utstopping.
Jeg mener hvem faen bryr seg om du la
noen komme og skyte du i en jævla galleri.
Det er ingen fare. Det er ingen, ingen overraskelse. Nei.
Det må skje i verden,
rundt folk som bare vet ikke at det er kunst.
Det er slik det må være.
Han var så skuffet over meg. Jeg måtte gjøre det opp til ham en eller annen måte.
Yeah. Caleb og jeg var dating, og han spurte meg om jeg kunne kjøre et kamera.
Så, vi falt ned i en, et klasserom i femte etasje...
Professor-stykke 1972
...Av historien bygning, med et vindu som oversett gårdsplassen.
Og vi ventet på Hobart å passere.
Han skjøt meg med en armbrøst.
I... Jeg skjøt ham med en armbrøst.
Han brukte nesten en rifle.
Og takk Gud for at du ikke gjorde det.
Ah, visste he... han det som skulle skje. Han visste bare ikke når.
Det var et kort i lomma som sa jeg hadde blitt såret av en venn.
Det var kaos...
Jeg har blitt såret av en venn.
...Skriking, blod, sirener,
og jeg husker at jeg lå der og tenker, Å, dette er så vakker.
He... Han nektet å gi dem mitt navn. Whoa.
- Han Er en bra fyr. - Ja, Han er all right.
Hobart. Du fett faen.
Wow.
Det ser ikke ut som det er noen her.
Så hva nå?
Enda bedre. La oss finne en åpen dør, søke på huset
Vent litt. Hva snakker du om?
Kom igjen. Skille lag. Rask!
- Hva Er vi bare skal pause i? - Ja.
- Annie. - Kom igjen.
Ikke flytt, Annie.
Jeg skal sette et hull i kjæresten din.
- Han Har en pistol. - Ta Det rolig, Hobart. Du kjenner oss.
Annie. Annie Fang.
Fy faen.
Er dette Baxter?
Ja. Baxter. Baxter Fang.
Jeg blir forbannet.
Så kan du ta pistolen ut av ryggen min nå, vær så snill?
Å, faen, det var ikke en pistol. Bare min finger.
- Ah. - Bang, Bang.
Du tok meg.
Annie, jeg har ikke sett deg siden du var litt av en ting.
Jeg så alle dine filmer, skjønt.
Og du også, Baxter. Disse bøkene er kjempefint.
Takk skal du ha.
Vel ikke det andre. Jeg trodde det var...
- Ikke for deg. - Men Den første, som var veldig bra.
Takk skal du ha. Ja, den andre en...
Den andre var, det var en utfordring.
Den tredje ens blir bra, skjønt.
Så jeg leste om dine foreldre. Forferdelig historie.
Du tror de er egentlig død?
- Uh, det er veldig, veldig... - Nei. Nei nei. Jeg gjør ikke.
- Mulig. - Jeg tror du hjelper dem.
Er det derfor du er her?
Du er den eneste som tror på dem nok til å ikke fortelle noen andre, så...
De elsker deg.
De absolutt ikke. Vi hadde en fallende ut år siden.
- Egentlig? - Er det riktig?
- Egentlig? - Ja.
Vel, hva var det om?
Det er ikke min plass å si.
Kan jeg gi deg et lite råd?
Ja visst.
Slutte å lete etter dem.
Det var en dårlig idé, tangling opp
familie og kunst. Den...
Men kanskje du er fri for det nå.
Du må slutte å tenke på dette som en liten...
og begynne å tenke på det som en gave.
Yeah. Gave.
Jeg vet jeg ikke burde...
Hva er dette?
De gikk tapt etter at du dro. Arbeidet led forferdelig.
Så for noen år tilbake, Jeg tilbød seg å finansiere en dokumentar
på dem for å feire hva du ville gjort.
Men også for å lukke det kapittelet slik at de kunne gå videre til noe nytt.
En dokumentar?
Yeah. Det ble a... Det var en forferdelig idé.
De har aldri sluppet det, selvsagt.
Men du spør om en faller ut.
Si meg, har du noen gang tror at det du gjorde kanskje ha
en negativ effekt på barna?
Antall Barn er utrolig spenstig.
Når min fetter Jeffrey var to,
Han ble sittende fast i en brønn i tre dager,
og nå har han fått en familie, og han selger vinyl ytterkledning, så der du går.
Og når fikk du bestemmer deg for at du ønsker å bruke dem i arbeidet?
En var en baby, og for å være ærlig, etter at hun ble født, var jeg,
vel jeg var ulykkelig.
Jeg trodde dette er slutten av livet vårt.
- Som Kunstnere. - Selvfølgelig Som kunstnere
fordi, og jeg har hørt dette over igjen, barn drepe kunst. De bare gjør.
Du har dem og lidenskapen du hadde for kreative uttrykk blir sekundært.
Selv om noen mennesker tror det.
Jeg gikk inn i en forferdelig funk, men så er det mest fantastiske ting skjedde.
I nærheten av julen, vi tok barnet å se Santa på kjøpesenteret.
Det var min idé. Jeg trodde det ville være søt.
Vi tok tak i kameraet, vi gå ned dit, og jeg satt A
på denne harsk Fang, og hun, selvfølgelig, skrik,
men på en måte jeg aldri hadde hørt. Det var som noe tryllet av mørke kunst,
som en horde av demoner var skal fly ut av munnen hennes,
og dårlig Julenissens prøver å riste henne løs,
Og alvene gå kjører for pauserom.
Familier tok sine barn,
drives fra linjen. Det var kaos.
Og en åpenbaring for meg.
Jeg trodde barn trenger ikke å drepe kunst.
Ikke hvis de er kunsten.
For første gang, tenkte jeg:"Hei,
"Jeg tror jeg vil ha barn."
- Jesus, Ikke si det. - Det er sant.
Um, vet du, I... jeg ikke ønsker at det i det. Um...
- Hvorfor? - Jeg Vil at hele siste delen kuttet.
- Hvorfor? Det, det var bra. - Hva Sa han om barna.
Nei, Hobart, nei.
- Hva? Men, se... - Nei, Nei, hvis du, hvis du,
- Hvis du putte det i det... - Hva Er poenget i å gjøre dette
...Hvis du ikke skal fortelle hva...
I... Jeg sverger, I... jeg er, kommer jeg ikke tilbake.
- Nei. Jeg er, jeg er ferdig med dette. - Nei, Det er, hva er du...
- Nei, Ikke med mindre du love meg. - Hvis Vi skal fortelle historien,
vi trenger ikke å fortelle den virkelige historien?
- Baxter. - Hm?
Jeg vet hvordan å finne dem.
Oh, Annie. Det er sent. Gå til sengs.
Nei nei nei nei. Mors malerier. Vi, vi gjør dette galleriet showet.
Vi kaller det skjulte kunsten Camille Fang,
og vi fremme det som et minnesmerke, og deretter Caleb kommer ut av skjul.
Han vil bli rasende. Han vil skinne mot den. Hva synes du om det?
- Hva tror du? - Å, Kom igjen.
Hva tror jeg du er full. Kom igjen.
- Jeg Ikke beruset. - Jeg Kan lukte det.
Nei, jeg har hatt en drink. Jeg er ikke full.
Slå av at Gud jævla lys akkurat nå, og gå til sengs, Annie!
- Dette Er en så god idé. Hør på meg. - Stopp Se at...
- Det jævla dokumentar. - Jeg Har en venn, jeg har en venn
- som har et galleri. - Du Høres ut som en idiot.
Jeg er ferdig med dette. I'm... Jeg er alt ferdig. Jeg er ferdig.
- Hva Mener du er ferdig? - Jeg Ferdig å hjelpe deg med dette søket.
Jeg er ferdig med bilturer og folk flest i og korktavle.
Jeg gjør dette fordi jeg er broren din,
Annie, og jeg elsker deg, og jeg tror at it... du trenger alt dette for å hjelpe deg
komme gjennom alt dette med mamma og pappa,
men jeg begynner å tenke at du bare unngå det.
- Unngår hva? - Jeg tror du bare unngå sannheten.
Kom igjen.
Og hvis de ikke er døde,
de ønsker alle å tro at de er, inkludert sine egne barn.
Så hvis vi finner dem, hva forskjell gjør det?
Du kan ikke si noe til dem for å gjøre dem endre hvem de er.
Du vet ikke det.
Ja det gjør jeg. Og for noen grunn, har du noen sprø idé i hodet som plutselig
De skal slutte å være som de er.
Og de skal slutte med å gjøre de tingene som de gjør
og være folk at de er, Annie.
At de skal plutselig bli disse normale foreldre,
og det er skal hjelpe deg fikse alle dine... ting.
Det er bare ikke skal skje.
Vi kan ikke fikse dem. Vi kan bare fikse selv.
Kan vi, skjønt?
Ja.
Jeg tror vi kan.
Og går videre er en start.
Du tror de er døde, ikke sant?
Du trodde det hele tiden.
Jeg vet ikke.
Hvis de er døde, det er fryktelig.
Men hvis de ikke er død...
det er ganske verre...
i en rekke forskjellige måter.
Så uansett, Jeg tror de er borte, vet du?
HAGESALG
Hei. Finn noe du liker ennå?
Jeg fikk mitt øye på et par ting.
Ja?
Hva er denne musikken?
Åh, dette er, vet jeg ikke, noe fra mine foreldres samling.
Hvis du liker det, kan jeg få deg en avtale.
Hva med dette?
Hva med dette stedet?
At du kan ha.
- Egentlig? - Ja.
Annie har ikke noe imot?
Nei, det er mitt. Jeg vant den.
- Enda bedre. Enda bedre. - Jeg Gir den til deg.
Hvordan ser jeg ut?
Du ser bra ut. Ja. Prøv den på. Jeg vedder på at det passer deg. Yeah.
Kom igjen. Gjennom her?
Hang, henge på en andre. Heng på en annen.
Drep alle foreldre, drepe alle foreldre...
Hei, Annie.
Du hører det?
Det høres kjent ut?
Yeah.
Det er sikkert.
De hevner Virgins?
Hva?
Sang fire,
KAP, "Kill Alle foreldre."
Er alt okei?
La meg se det.
"Drep alle foreldre" er en Fang sang.
Annie og jeg sang denne i et stykke som barn.
Annie skrev denne sangen.
Ikke vi synger dette i Central Park? Og fars kamera ble ødelagt.
Det er ingen opptakene.
Den Eneste måten de ville vite om denne sangen...
er gjennom deg, meg, mamma eller pappa.
De hevn Virgins nylig signert til lys Støy,
en liten indie plateselskap basert i nordvest.
Lucas og Linus Baltz, er fjorten, selvlærte musikere,
besatt av apokalypsen, og fortsatt bor i Massachusetts.
Hvorfor er jeg så redd for at de dreper oss?
De er ikke drepe oss. Vi er bare ute etter informasjon.
Ja, greit. Er du klar?
Ok, du er på jakt etter en adressebok, lyrisk ark, dagbok, noe som er nyttig.
Ja, fikk den.
Husk linjene?
Jeg gjør. Jeg har det.
- Gjør Du ønsker å kjøre den? - Nei, Jeg ønsker ikke å kjøre den.
Hei. Er det Linus?
- Lucas. - Åh. Lucas.
Femti-femti skudd.
Um, vi er forfattere fra Spin, Spin Magazine.
Ble du ikke venter oss?
Nei.
Nei?
- Jeg Jenna Day. Dette er, eh, Pete Sanders. - Jeg Pete.
Og, eh, vi er her for å gjøre det, eh, profilen på deg og din bror
- For bladet. - Ja. Vi skal gjøre et intervju.
Vanligvis intervjuer gå gjennom vår manager.
- Ja, Vi gjorde det. - Ja visst.
- OH, Er dette... - Ja, Det gjorde ingen ringe deg?
Det er rart de ikke gi deg en heads up. Jeg mener, kom...
Uansett, kan vi komme inn? Fordi, um,
dette er ikke kommer til å få det gjort, så...
Hei. Det er Linus.
Hvem er de?
Spin Magazine. De ønsker å gjøre en historie om oss.
- Hvordan går det? - Ja, Kan du selv få dekselet.
- Det er sant. Det er sant. - Så, hm...
Kan vi hoppe i? Hm?
Er det greit? Bare, eh, bare begynne å snakke. Du vet?
Hva slags gitar spiller du?
Hei, eh, gjøre, bryr dere om jeg bruker toalettet?
Ja, det er nede i gangen.
- Er Det ned på denne måten? - Ja.
Takk skal du ha.
Um, jeg fikk det fra en katalog, noen billige ting.
Vi bryr oss ikke om instrumenter.
Flott. Uh... Hva er dine påvirkninger?
Um, vi liker speed metal, antar jeg, men vi er ikke gode nok til å spille det.
Vi lytter til noen rap.
Kul.
Flott.
Og, eh...
Fortell meg om sangen "KAP."
Um, hva vil du vite?
Hva fikk deg til å skrive det?
Vi trodde bare mennesker skal drepe sine foreldre
hvis de ønsker å gjøre noe bra med sine liv.
Det er en dum sang, egentlig.
Du skrev ikke sangen, Lucas.
Ja det gjorde vi. Vi skrev det.
Nei, det gjorde du ikke.
Og jeg skal skrive en hel artikkel om det med mindre du fortelle meg hvem gjorde.
Yeah. Han sa hånden ned.
Greit. Vær forsiktig.
- Hånden ned. Åh! Åh! Min Gud. - Å, Det gjør vondt det.
Går det bra?
Ok bra. Det er bra. Det er bra. Det er nok. Greit.
Ah, ja.
Bare sette den rett på rattet.
Du skrev ikke det. Hvem har lært deg det?
Kom igjen. Hvem?
Jeg tror du bør gå.
Hvor fikk du den sangen?
- Hei, Hei, Annie? - Hysj!
- Hvor fikk du sangen? - Greit. Vi skrev ikke det.
Men det var den første sangen vi spilte,
så vi satte den på albumet fordi vi visste det så godt.
Selvfølgelig kan du ikke skrive det. Vil du vite hvorfor? Jeg skrev sangen.
Hva er dette?
De sa de var fra Spin. Men jeg vet ikke, jeg tror ikke de er.
Gå spille ut igjen, gutter.
- Miss Delano? - Hva faen?
Jeg sa gå ut igjen.
Hvor er våre foreldre?
La oss være i fred, takk. Bare la oss leve våre liv.
Fortell oss hva du vet om dem.
Jeg kan ikke.
Hvorfor ikke?
A og B.
Jeg vil gjerne si at jeg er overrasket, men jeg er ikke.
Jeg burde ha visst du ville finne meg.
Hvor er mamma?
Uh, har hun ikke bor her.
Gjør du?
Du betaler oppmerksomhet, Caleb. Du har tydeligvis jobbet med dette i svært lang tid,
og Baxter og jeg ønsker vi å ødelegge det for deg veldig dårlig.
Vi vil at det skal eksplodere i ansiktet,
og det er hva som skal skje med mindre
du fortelle meg nøyaktig hva jeg ønsker å vite.
Har jeg ikke advare deg?
Hold kjeft.
Hva i helvete er dette?
Det er vår familie.
Hvor lenge siden var dette tatt? Se på dette.
- Sju år siden. - Bonnie er min kone.
- Egentlig? - Det er komplisert.
Yeah.
Disse gutta elsker Caleb, så ikke du ødelegger det.
- Stopp. - Han Har vært en fantastisk far for dem.
Han går til baseball spill og konserter, og du ikke trenger ham. Vi gjør.
Du kan tenke hva du vil, men han dotes på tre av oss.
Slutt å prate.
Du tar oss til Camille.
- Ja, La oss gå se Camille. - Ja.
- Ja. Du tar oss til Camille akkurat nå. - Kom igjen. La oss gå.
Ok, nå gi meg en fille eller noe.
- Greit. Nok. Nok. - Herregud.
Jeg kan ikke tro at du kuttet armen som dette. Latterlig.
Vi trengte blodet.
Hva er mors falskt navn?
Patty Howard.
Har hun en falsk familie, også?
Nei. Se, Bonnie arvet denne hytta oppe i nord.
Mamma har vært å bruke somre der bli kjent med folk i byen
så det ville ikke være mistenksom da hun slo seg ned der.
Så dette har vært i arbeid for en stund.
For flere år, ja.
Vi måtte være grundig,
skape nye identiteter vi kunne skli inn når Caleb og Camille døde.
Vi trengte personnumre, bankkontoer, skatt historie.
Ellers det ville ikke ha fungert.
Det fungerte ikke!
Hei, Annie. Baxter.
Hei, Patty. Her er hvordan dette skal gå.
Du skal svare på et par spørsmål...
og da er du skal gjøre hva Jeg forteller deg neste. La oss starte på hvorfor.
Arbeidet. Hvorfor ellers?
Dette var ment å være vår definere arbeid, en hendelse så stor
det ville overskygge alt vi hadde gjort før,
men så ble det klart at du så ikke lenger verdi i vårt arbeid,
og vi visste at vi kan ikke stole på deg med planen.
Vi holdt det fra deg.
Så du var hos i Miss Delano i stedet? Å hjelpe deg?
Vi gjorde ikke suger i noen. Hun kom på frivillig for lenge siden.
Noen mennesker setter pris på vårt arbeid.
Han og Bonnie var å leve som mann og kone i utseende bare...
og som jobbet for et par år.
Men ting skjer.
Du er voksne. Du vet det.
Vent to sekunder.
Du er faktisk faren til disse guttene?
Hver brikke har sine, sine egne komplikasjoner, og for hva det er verdt,
guttene hjalp dekke historien.
Wow. Du faktisk erstattet oss.
- Nei, Ingen erstattet noen. - Du... Du ikke ønsker å samarbeide med oss.
Hvorfor har du satt opp med alt dette?
Kunsten. Alt vi har gang har gjort er for kunsten.
Nei, det var ikke bare kunsten, Caleb. Du vet det.
Alt jeg gjør er av kjærlighet til deg.
Og jeg, se, jeg gjorde ham et løfte etter at du ble født.
Han ønsket å forlate, og jeg sverget til ham
at hvis han funnet ut en måte å være lykkelig og fortsatt bo,
så jeg hadde alltid gjør det samme for ham.
Selv ofre dine egne barn?
Ikke si det.
Kom igjen. Når push kom til stykket, hver gang, valgte du ham over oss.
For Guds skyld, du snakker som om jeg er et monster. Vi hadde et godt liv.
Du var lykkelige barn. Du glemmer hvor morsomt disse brikkene kan være, spenningen
- Å, Gi meg en pause. - Jeg er her,
ikke vite hva som skal skje. Du forteller meg at ikke var morsomt?
Eventyrene vi hadde. Hva gjorde andre barn gjøre?
Gå til Grand Canyon? Disney World?
Vi gjorde noe viktig.
Jeg tror jeg ville ha foretrukket Disney World.
- World, OK, HVIS du SPOR. - Ja, Og en mor og en langt.
Jeg har alltid elsket grader låven.
Uansett ambivalens jeg kan har følt tidlig, viste det seg til kjærlighet.
Så lenge vi ikke gjør drittsfilmer og
akkord med dine kunstneriske følelser, ikke sant?
Hva? Jeg er ikke lov til å godkjenne av dine valg?
Det er som det viktigste foreldre gjør.
Hva er din ta på de hevn Virgins?
Det dumme CD, den jævla sang, det nesten ødela alt.
Lover faren din at du ikke vil fortelle.
Nei, vi trekker ut kontakten. Denne lille stykket er over.
- Den Helvete det er. - Den Helvete er det ikke. Jeg skal ta dette,
Jeg skal gå rett til pressen.
- Du, gi den til meg. - Nei.
Du skal ødelegge års arbeid fordi følelser fikk vondt.
- Bare kom igjen. - Det er riktig, pappa.
Bare være rimelig, dere begge, og bare ikke gjør noe tabbe.
Det er noe at vi Fangs gjør. Vi blåser ting opp.
Se, vi har det. Du tror vi skadet deg.
Fint. Mine foreldre skadet meg.
Foreldrene skadet henne. Du har barn, du skal skade dem.
Det er det foreldrene gjør. Og så?
Jeg er ikke en ung mann lenger. Dette er den siste store tingen jeg noen gang vil gjøre.
Kom og besøk en gang i året. Og bare ikke fortell om det.
Du vil ha oss til å late som om du er død.
Ja visst.
Vi kan gjøre det.
Kom igjen. Gi det til meg. Vi kan gjøre det.
Ja?
- Vel, Takk Gud det er over. - Greit.
La oss gå.
Du kan ikke forstå eller verdsette verdien av det vi gjør,
men du kan ikke nekte at det er relevant, at det er effektiv.
Alt vi gjorde våknet opp,
gjorde deg til å se på livet på nytt. Det er hva vi gjør for mennesker.
Det er det vi alltid har gjort. Og det er en god ting.
Ja, jeg antar at det er det, men hva skjer med disse menneskene?
Hva?
Når de går bort, du aldri ser dem igjen.
Gå til disse baseball-spill. Gutter liker slike spill.
Er du klar?
Jeg er klar.
Nå.
Tenk deg at du er død.
Føler selv gå nummen.
Start med fingrene.
Flytt til hendene, håndleddene, rett på opp til albuene.
Alt er...
død.
Hvis vi kan forestille våre egne dødsfall,
men likevel klarer å komme tilbake til livet...
Da beviser det at vi kan overleve... hva som helst.
"Ikke vær redd. Nyt øyeblikket.
"Hvis du er i kontroll,
"Da kaoset vil skje rundt deg, og ikke til deg.
"Du forstår?
"Barna nikket og pit-mester kastet åpne døren som førte til arenaen.
"Et brøl kom rullende ned i tunnelen.
"De ivrige tilskuere var der ute.
"Rachel tok sin brors hånd
"Og begynte sin vandring i graven.
"De visste at dette var deres jobb, å kjempe mot andre,
"Å gjøre unevnelige handlinger for å behage de voksne som våket over dem."
"Men likevel, søsken hadde hverandre, og evnen til å forestille seg et bedre sted,
"For de virkelig trodde
"Tross alt de hadde vært gjennom, at lykke var fremdeles mulig..."
BEGIVENHETER
"... At et sted i fremtiden, de ville unnslippe pit...
"Og finne innløsning i en ny verden."
"Og dette er tanken at de klamret seg til, bror og søster,
"De holdt hender og gikk mot arenaen...
og til slutt gikk inn i lyset."
.:: RAPiDCOWS - www.hounddawgs.org ::.