"Bratte fjell og høyland ned til Sleuth Wood seg strekker
Det er et løvkledd øyland der flaksende hegrer vekker
Døsige vannrotter
Der gjemmer vi alvepotter
Fulle av bær vi peller Og ildrøde stjålne moreller
Kom hit, menneskebarn lille! Til våre skoger og elver ville
Med en alv hånd i hånd kan du gå
For verden er fullere av tårer enn du kan forstå"
Jeg glemmer aldri sommeren da jeg var åtte.
Det var en sommer med teselskaper og fekting.
Med en lengsel etter å bli voksen og en frykt for å bli gammel.
Og et ønske om at alt skulle være som det var for alltid.
Det var den sommeren vi fant båten.
Jeg skalpere gnagerfiende! Jeg hevne tapper høvding!
-Slipp ham! -Tving meg!
Jeg skal ta deg! Kom, Tiger Lily!
Vent på meg!
Jeg er skogsguden Pan. Dette er mine skoger!
Du er ikke Pan!
Smak på den! Løslat indianerprinsessen
eller ta farvel med gisselet, høvding Witchataw!
Aldri!
-Jeg henter den. -Vi får ikke gå over muren, sa mamma.
Jøss! Kom og se!
Hvem tror dere eier den?
Finneren er vinneren! Den er vår nå.
Den må bare fikses litt.
Tenk dere oss tre matroser til havs!
Trosse vær og vind for å oppdage nye land!
-Hvor skal vi hen, kaptein? -David, tenk om vi seiler oss vill.
Det er vel hele poenget? Vi blir de bortkomne guttene - og jentene.
Peter, jeg glemte nesten å si at jeg fant denne i skogen.
Betyr den noe spesielt for indianere, tror du?
Det er en ørnefjær.
Jeg får gå og vaske meg.
Skynd dere, dere to! Vet dere ikke hva klokka er?
"Uff da, nå er jeg for sen!"
Ikke ert ham! Han mistet nesten skalpen i dag.
Skynd dere!
Inn med dere! Har dere glemt at tante Eleanor kommer på middag?
Dere to kommer til å bli min død.
Hvem er disse skitne landstrykerne og hva har de gjort med barna mine?
-Hvor er Peter? -Snakker med far.
-Gå ovenpå, begge to! -Denne beholder jeg.
-Kom her, dere! -Jeg har noe til deg.
Kjeleflikkeren var her i dag og reparerte grytene.
Da han var ferdig, hadde han litt kopper til overs.
Og han gikk med på å lage en liten gave til deg av den.
Vil du se den?
Det er bare en bjelle.
Hun mente det ikke, jeg lover.
Alt i orden.
La meg gjette...
-Golden Hind? -Du skremte meg!
Det er vel ikke kvelds allerede?
-Er den til gamle Brown? -Det stemmer.
Golden Hind.
Det første skipet som seilte
hele jorden rundt.
Kan du tenke deg hvordan det må være å få se hele verden?
Å krysse Indiahavet og Stillehavet
og kanskje til og med oppdage nye land.
Tenk hva hun må ha sett!
Da den første babyen lo for første gang,
ble latteren splintret i tusen biter
som ble spredt til alle kanter.
Det var sånn feene ble til.
Feer er altfor magiske for menneskers øyne.
Så når vi ser på dem, antar de formen av bjeller.
Alle barn har en fe som er født bare for deres skyld.
Og denne tingelingen er født for din skyld.
Tingeling, så fint å få treffe deg.
Hva er dette?
"Herr Littleton, beklageligvis har din sønn Peter strøket...
...i samtlige fag." Peter...
Jeg vet hva hun syns. Jeg er ikke David, men jeg er ikke dum.
Peter, hvem har sagt noe om David? Hadde du vært dum,
kunne du da ha regnet opp alle skip i flåtens tjeneste siste hundre år?
Eller kunne bygge en fullt fungerende modell av en gallion - i en flaske?
Det kan ikke søsknene dine.
-Jeg er ikke i trøbbel, altså? -Visst er du i trøbbel.
Hør her...
Du må anstrenge deg, Peter.
For min skyld?
Kom her...
Forsiktig, vennen.
Det siste.
Se opp for hjerter dame.
Forsiktig...
-Godt gjort. -Bravo!
Vi fortsetter.
Det har blitt vår dumme familielek.
Rekorden er fire kortstokker, men Jack tror vi kan klare fem.
Jeg er litt sjokkert av at du lar ham få ha kort i huset.
Rød dronning fanger hvit dronning.
-Alice! Jack! -Kommer!
Straks ferdig.
Der er du jo!
Så stilig du er, da.
Ikke i nærheten av så stilig som du er vakker.
Min dronning.
Søsteren min er i naborommet.
La være!
Rose?
Hun er i storform i kveld.
David... Hva sier du til å ta dansetimer?
Man trenger dansetimer for å gå på ball.
Det er nok neppe sånt som interesserer David, Eleanor.
-Mamma, jeg ville spørre... -Ikke snakk før du blir snakket til!
Kjære vene, barn!
Om alle fulgte den regelen, og man bare snakket når man ble snakket til,
og den andre ventet på at man sa noe, da ville jo aldri noen si noe.
Den røde dronningen tåler ikke ulydighet. Av med hodet!
Alice, hva ville du spørre om?
Benådet av den hvite dronningen.
Kan du hjelpe meg å sy noe?
Flink pike. Sying sømmer seg for en ung dame.
Vesten til kaninen min må fikses.
Den fikk en revne i dag da en indianer tok ham til fange.
Stakkar! Klart jeg skal hjelpe deg.
Du store! Rose, neglene til jentungen er helt nedbitt og har sørgerender!
-Hun lekte ute. Barn gjør det. -Nei, gutter gjør det.
Det er noe helt annet med jenter.
Man oppdrar ikke en datter slik!
Og det vet du takket være din erfaring med barneoppdragelse?
Strålende.
Jeg har spennende nyheter. David har...
-Nei! -Han er kommet inn på Brittlemoss.
-Semesteret begynner om en måned. -Bristlemoss?
-Skal du flytte nå? -La oss ikke ta ting på forskudd.
Tante burde diskutert dette med mor og meg før hun fortalte det.
Det er langt fra klart ennå.
Jeg har diskutert det med Rose.
Jeg har ikke fått pratet med deg om det...
William og jeg betaler utdannelsen. Alt er ordnet.
Gikk du med på dette?
Hvorfor må vi gjøre saker og ting så vanskelig?
-Bare la ham gå. -Jack...
Du vet at gutter som bor hjemmefra fremdeles får gaver når de fyller år?
Og du lager fremdeles den hatten til meg?
Selvsagt!
Det er en ørnefjær. Det helligste av alle indianersymbol.
-Hva står den for? -Mot.
Mot...
Vi trenger alle litt ekstra mot iblant.
"Den gylne nøkkelen."
Igjen?
-Det er yndlingsboken min. -Vet det.
Vi må se etter monstre.
Der var det et.
-God natt, min kjære. -God natt.
Jeg vil ikke at du skal reise bort.
Jeg kan jo la skyggen min være igjen her.
Han er dummere enn meg, så pass på at han ikke havner i trøbbel.
-Avtale? -Ja.
Ikke meg. Ham.
Avtale!
-Slutter man å drømme som voksen? -Tante Eleanor har gjort det.
Men har mor og far gjort det? Hvorfor ikke?
Noen mennesker har drømmestøv som svever ut vinduet i barnerom
og fester seg til voksne.
Skal vi åpne vinduet da? Bare for sikkerhets skyld?
God idé!
Jeg så brevet fra lærerinnen din.
Du får ikke gå ut i dag før du har gjort regneleksene.
Greit?
God morgen.
Hva er det der?
-En innkjøpsliste. -Til gamle Browns modellskip?
Nettopp. Jeg skal inn til London på handletur.
Og jeg treffer kanskje en gammel venn.
Blir du borte lenge?
Nei.
Adjø, Peter.
Oppvask og regning... For en fæl dag.
Hvorfor er du så god til dette?!
Nei, du vant!
Kan vi leke gjemsel nå?
Londons liv og røre var noe mystisk for oss.
Vi visste faren vår hadde et liv før oss.
Men hva slags liv...
Det kunne vi knapt forestille oss.
Har du besøkt faren din?
Nei.
-Sjefen? -Jeg har måttet holde meg unna.
-Hvordan har han det? -Han er fremdeles sjef, ikke sant?
Har du vurdert å stikke innom for gamle dagers skyld?
Vi vet begge at jeg ikke kan det.
-Og familien? -Eldstesønnen min
skal begynne på Bristlemoss.
Ja vel! Du må være stolt.
Ja, jeg er vel det.
-Min egen gutt på Bristlemoss... -Hvem ville trodd det?
Jeg burde kjøpe noe til ham.
Gutten fortjener en gave for en sånn bedrift, ikke sant?
Jeg fant deg. Det var ikke særlig vanskelig!
-Jeg skal hjelpe deg. -Jeg trenger ingen hjelp!
-Mamma lar deg leke når du er ferdig. -La meg være!
-Du ville ikke fikse båten med meg. -Jo! Men jeg visste ikke...
Det er greit! Bare dra på den dumme skolen, du.
Du er som alle andre.
Men det er ikke jeg. Ingen får fange meg og gjøre meg voksen!
Du er flittig?
Jeg ville bare...
David.
Vel fortjent!
Åpne den, da.
-Det er helt likt... -Det faren min ga meg, ja.
TIL VÅR SØNN, MED STOLTHET
Du fikk aldri møtt bestefaren din.
Han hadde store forhåpninger til meg.
Jeg levde aldri opp til dem.
Men jeg vil du skal vite at jeg er stolt av deg, David.
Nå skal du få være i fred.
Gi meg den! Vi har fremdeles tid til noen eventyr før jeg drar.
Hva driver du med?!
Sjørøvere! Dette kan være farlig.
-Trekk deg tilbake, om du vil. -Gjør det selv, Bristlemoss-gutt!
-Jeg er ikke redd. -Ikke jeg heller.
Ett, to...
Tre!
Jeg vet at dere er her!
Kom og slåss!
-Kom an! -Jeg beseirer hver sjørøver som fins!
Bak deg!
Der oppe!
Bra gjort, David! Heia!
David!
TIL VÅR SØNN, MED STOLTHET
Jeg savner David.
-Så du det? -Hva da?
Jeg skjønner! Vi leker gjemsel, og han vil at jeg skal finne ham.
Alice!
Han er borte.
-Han er borte, og det er min feil. -Peter, vær så snill!
-Trekk deg tilbake, om du vil. -Gjør det selv, Bristlemoss-gutt!
Nei, Alice...!
-Mamma? -Gå og lek.
Hva gjør du?
Jeg lager en hatt til David, slik jeg lovet.
Hørte du, Tingeling? Hun lager hatt til ham. Han kommer tilbake!
-Sånn... -Hvorfor legger ikke mamma oss?
-Jeg vil at hun skal gjøre det. -Moren din trenger hvile.
-Nå leser vi et eventyr. -Ja!
Fortell eventyret om barnehjemmet!
Nå skal vi se...
Jeg tror det er dette.
"Det var en gang
i et fjernt land,
der det var et barnehjem.
Om dagen gjorde barna som de fikk beskjed om.
De studerte flittig.
De arbeidet flittig.
Og aldri noen gang
lekte de leker.
Men om nettene, når de var overlatt til seg selv,
fylte deres gylne drømmestøv rommet
og tok dem med langt, langt bort.
Bestyreren på barnehjemmet kunne ikke forhindre
at de rømte inn i sine drømmer.
Som voksen hadde han forlengst glemt hvordan man drømmer."
Peter, hva går det av deg?
Jeg er for gammel for godnatt-fortellinger.
God natt.
Gå og legg deg.
Peter!
Jeg vil ikke at du skal reise bort.
Ingen får fange meg og gjøre meg voksen!
Vi blir de bortkomne guttene!
Fang oss om dere kan!
Vent på meg!
Dere fanger oss aldri! Vi er villmarkens bortkomne gutter.
Vent!
Hallo?
Rose...?
Rose?
MICKEYS SIGARER INNGANG HER
Charlie...
Jack, kondolerer med sønnen din.
Jeg vil spille.
Jeg vil spille, sa jeg.
Gi meg korta.
Du også.
Ja vel... Du ser ut til å storkose deg.
Hvorfor tror du at du kan komme hit og spille?
-Gjelden min er betalt forlengst. -Å?
Jeg hadde bare uflaks, karer.
Nå smiler lykken litt til meg.
Hør her.
Gi denne her til sjefen din.
Si at jeg er god for det.
GJELDSBREV FRA JUNIOR
Dette vil han like...
Rose...
Rose!
Hørte du ikke etter hva jeg sa?
Altså...
Jeg vil du skal bo hos William og meg en stund.
Hvorfor gjør du dette mot deg selv? Jeg forstår det ikke.
Det kommer du aldri til å gjøre før du blir mor.
Skjønner...
Glem det.
Moren min var ikke seg selv.
Jeg nådde ikke fram til henne.
Så jeg søkte mot et hjerte jeg kunne nå i stedet.
Vil du ha litt te?
Vi ville sette pris på selskap.
Takk.
Vil du se et ekte tehus?
Tusen takk.
Koser du deg?
Du har...
Du har krem på...
Litt lavere.
Nesten borte.
Er ikke dette fint?
Synd at vi har tilbrakt så lite tid sammen.
-Du er en skjønn liten pike. -Jeg er ingen pike, jeg er dame!
Da bør du vite at en dame aldri hviler albuene på bordet.
Og en dame krysser kun bena ved anklene.
Stakkar. Du vil bare bli oppdratt på sivilisert vis.
Ikke sant?
Du trenger min hjelp, og den skal du få.
En dame biter aldri negler. Det er en ekkel underklassevane!
Og bare fordi faren din tilhører den klassen
trenger ikke du gjøre det.
Vi skal nok gjøre deg til en dame.
Den er perfekt.
-Det var det siste jeg lovet ham. -Jeg vet det.
Jeg har noe å vise dere.
TENTAMEN ALT RIKTIG
-Peter... Det er jo strålende! -Kjære vene!
Jeg vil ta Davids plass.
På Bristlemoss.
Jeg kan også gjøre dere stolte.
Peter! Du har alltid gjort oss stolte.
Pass dere!
Jeg ba deg betale gjelden din, Littleton!
Gikk det bra med alle?
FOR SENT, LITTLETON
Rose, jeg kan forklare...
-Vi må tilkalle politiet. -Nei, han har politiet i lomma.
Hvorfor, etter så mange år? Du vet hvordan han er.
Jeg skal betale. Når Brown betaler meg for Golden Hind,
har vi nok til gjelden min.
Så gjør den ferdig.
-Rose! -Hannah!
Barn...
Hva gjør du?
Gå og legg deg igjen, Alice!
Peter.
Det som hendte i kveld og trøbbelet far er i
hadde aldri hendt om David var her.
Og om det hadde hendt, ville han ikke bare stått og sett på.
Vent!
Jeg vil hjelpe til.
Alice, gjem deg!
Kan dere avse en slant?
Jeg har fått nok av dette! Jeg går og tar en øl.
Løp, løp!
-Unna! -Fort, han kommer!
Fort!
Kom tilbake! Skitne kryp!
-Løp! -Flytt dere!
Vent til jeg får tak i dere, rotter!
-Fort! -Unna!
Hører dere hva jeg sier?!
Løp, Alice!
Lille slyngel!
Når jeg får tak i dere, skal jeg drepe dere!
-Hvorfor følger dere etter oss? -Dere kostet oss byttet vårt!
Dette?
Vet dere veien til pantelåneren?
-Vi forlater dere her. -Blir dere ikke med?
Vi har ting å gjøre.
PANTELÅNER
Hvordan kan vi få takket dere?
Hallo?
-Er det noen der? -Barn, barn!
Leker, leker, og hva er det dere heter?
-Peter. -Peter...?
-Littleto... -Pan!
Peter Pan.
-Og Tiger Lily. -Kan dere svaret på en gåte?
-Jeg elsker gåter! -Hun elsker gåter.
Hva er likheten mellom en ravn og et skrivebord?
En ravn og et skrivebord?
Hvor mye får jeg for dette?
Må dere selge det?
La oss gå ett skritt videre.
Takk.
Alice, se!
Hva har dere til meg?
TIL VÅR SØNN, MED STOLTHET
-Har du gjettet gåten? -Nei, hva er svaret?
Jeg aner ikke.
Får jeg lov? Håret ditt må...klippes!
Far!
Vi har gjester.
Kunder, ja.
Hva heter dere, da?
-Peter Pan. -Og Tiger Lily.
Akkurat.
Meg kan dere kalle...
...CJ.
Det er en uvanlig gjenstand.
Og inskripsjonen er en anelse...
...personlig.
Det er en gave fra faren vår.
De er kompliserte, sant?
Fedre.
Sikre på at dere vil kvitte dere med det?
Hva?
Jeg sa: Er dere sikre på at dere vil kvitte dere med det?
Vi må selge det.
Ja vel...
La oss gjøre en handel.
Vi klarte det virkelig!
Gleder meg til å se fjeset til pappa i morgen tidlig!
Jeg har lurt på når veiene skiltes for broren min og meg.
Vi fikk arr av de samme sår...
Alice, våkn opp!
Vi sovnet til de samme vuggeviser.
Var det en enkeltepisode som fikk oss til å skille lag?
Du står på foten min!
De bortkomne guttene til tjeneste! Vi vil at du skal bli med oss.
Hvor fikk dere tak i dette?
DE BORTKOMNE GUTTENE
Alice! Hva gjør du?
-Jeg har sagt du alltid må banke på! -Unnskyld, mamma.
Hva gjør den drikken din?
Ikke bry deg om det. Det er ikke noe for barn.
Det er slett ikke noe for barn!
Jeg er ikke barn, jeg er en ung dame.
Jeg vet hvordan en dame skal te seg.
Det er for eksempel uakseptabelt å bite negler.
-En ekkel underklassevane. -Underklasse...?
Bare fordi far tilhører den klassen, må ikke...
Si aldri sånt om din far! Aldri!
Gå på rommet ditt.
Ta meg bort herfra, Tingeling!
Jeg vet at du er en ekte fe. Du kan vise deg for meg.
Det er trygt.
Vær så snill, Ting!
Ting?
Jeg er lei for det, Ting.
-Herr Littleton, sir. -Takk, Wells.
Jack! Godt å se deg!
Brown.
Skal det være litt jukse-skilpaddesuppe?
Nei takk, sir.
Klokt av deg! Hva kan jeg stå til tjeneste med?
Jeg vet det tok lengre tid enn vi avtalte.
Modellskipet du bestilte er ferdig.
Det er jo utsøkt!
Modellene dine slutter aldri å imponere.
Men akkurat denne skulle være
en bursdagsgave til et barnebarn.
-Skal jeg lage en inskripsjon? -Fødselsdagen var forrige uke.
Jeg hørte hva som skjedde med sønnen din. Fryktelig trist!
Jeg sendte Wells for å forhøre seg, men du var aldri hjemme.
Jeg hadde ikke annet valg enn å hyre inn en annen
for å gjøre jobben.
Det forstår du sikkert.
Ja.
Ja, naturligvis.
Takk, sir.
Ja?
Jeg beklager det jeg sa.
-Jeg ga Alice en ørefik. -Hvordan kunne du?!
Den måten hun så på meg...
Jeg har ikke vært meg selv siden...
Jeg ville bare holde på ham en liten stund til.
Og nå...
Alt styret med Jack...
Hva er det med Jack? Hva har hendt?
Ikke noe. Jeg burde ikke nevnt det. Jeg bare...
For Guds skyld, slutt å bite negler! Du har ikke gjort det på årevis.
Det er en ekkel underklassevane, og det vet du.
Og bare fordi Jack tilhører den klassen, trenger ikke vi gjøre det.
Sa du det til datteren min?
Han er faren hennes!
Rose, hør her. Du må forstå...
Jeg visste han ville etterlate et spor.
-Alle barn har vært i Neverland. -De fleste mister sitt Neverland.
Når de blir voksne!
Hodene deres fylles av tull og tøys.
-Som slips. -Og skatteutstopping.
-De fleste barn? -Ikke alle.
Har du hørt om drømmestøv?
Drømmestøv?
Drømmestøv er det som får oss til å minnes.
Det er takket være det man kan bygge sandslott i himmelen.
Eller reise til månen!
Ja vel.
Hva har det med meg å gjøre?
Du har mer drømmestøv enn vi har sett hos noen andre.
Man må ikke vokse opp. Bli med oss til Neverland og vær gutt for alltid.
Jeg må vokse opp, Nibs.
Forventningene til familien min hviler på meg nå.
Forstår du ikke? Det er ikke forventningene deres du bærer på.
Det er drømmene deres.
Hva gjør den drikken din?
Vær så snill, drikk, ta meg bort herfra!
Få meg til å forsvinne.
DRIKK MEG
Pappa?
Her. Du kan bruke disse til å betale de mennene.
Hvordan fikk du tak i disse?
Dette er ikke noe du skal brys med. Peter, du skal ikke bekymre deg.
Forstår du ikke? Alt er bra nå!
Du trengte dette, og jeg har skaffet deg det.
Hvor fikk du disse?
Nei...!
Hvor fikk du dem? Svar!
Peter!
Overlat dette til meg.
Det er mitt problem, ikke ditt.
Peter!
Kom fram om dere er her!
Jeg vil bli med dere.
Båndet mellom brødrene mine var sterkt og ekte.
Men alle brødre er ikke så heldige.
Når fedre splitter sine sønner...
Hei, far.
...kan alt gå fryktelig galt.
Gutten min!
James, se her!
Dette er Jack, sønnen min!
På besøk fra universitetet!
Be Margaret komme ned.
Og sett på tevann! Kom, kom!
Slå deg ned! Han er litt treg.
Nok!
Jeg har ikke pengene, James.
Jeg trenger mer tid.
Er det alt du har å si etter 12 år?
Ta en drink med broren din, Jack. Vi kan snakke forretninger senere.
Bånnski.
De ungene du har igjen er sluere enn jeg trodde.
Til å være bortskjemte overklassebarn.
De kom hit. Kan du tenke deg?
To små mus som tasser inn i kjeften til en krokodille.
Og du var snill med dem. Det setter jeg pris på.
De er mitt kjøtt og blod, Jack. Ikke alle svikter familien sin.
Dessuten hadde de med seg skatter...
...fra en glemt fortid.
"Til vår sønn, med stolthet."
Like rørende som alltid.
Greit... Da er vi tilbake der vi begynte.
Jeg var fortapt, far.
Jeg var nødt til å dra.
Men her er du igjen. Kanskje du hører hjemme her likevel.
Jeg er slett ikke som deg!
Far...
Legg deg nedpå, far.
Ja, jeg legger meg nedpå litt...
Du skal få de pengene snart. Greit?
Reglene gjaldt visst aldri deg, lille Jack.
-Jeg trenger mer tid. -Alltid en arrogant liten snobb.
Jeg mistet sønnen min, James. Jeg mistet sønnen min!
Vær så snill!
Vær så snill... Jeg er fremdeles broren din.
Ja vel, bror.
For én gangs skyld i livet...
...skal du betale din gjeld.
Rose!
Han knuste hånden min.
Jeg ba bare om mer tid.
Jeg skal drepe ham.
Jeg skal drepe ham!
Av med hodet hans!
Si aldri sånt om faren din! Aldri!
Vennen...?
Alice?
La meg være!
-Vi må tilkalle en lege. -Jeg gjør det.
Peter...
Vi har alltid vært like.
Litt lettere enn hva verden tillater.
Ikke la livet trekke deg ned.
Bare fortsett å flyte på overflaten
så lenge du kan. Kan du love meg det?
Peter...
Lover du?
Jeg lover.
Hun er ovenpå.
La meg være.
Moren min er ikke her inne.
Det er ikke moren din jeg vil treffe. Det er deg.
Se her...
-Rose, hvordan er det med Jack? -De ødela hånden hans, Eleanor.
Han er håndverker, kan ikke jobbe.
William og jeg skal gjøre alt for å hjelpe dere til Jack er på bena.
På én betingelse:
Alice blir med meg.
-Ha deg ut! -Jeg skal gi henne en god oppvekst.
Hun lærer takt og tone og jeg får henne godt gift.
Ha deg ut herfra!
Selv om jeg går, kan jeg ikke love at hun holder seg borte fra meg.
Du skjønner, det var Alice som foreslo det.
Gå.
-Gå, Eleanor. -Rose...
Ha deg ut!
Det er den beste løsningen. Det kommer du til å innse.
Hva er det der?
Jeg tenkte at du kanskje vil ha tingene dine her oppe.
-Jeg skal hjelpe deg. -Nei, nei! Peter...
Det er over nå.
Ingen vil plage oss mer.
Verken broren min eller andre.
Det er over.
CJ gjorde det mot far! Han er onkelen vår!
-Hva?! -CJ er onkelen vår!
-Vår egen slekt gjorde dette mot oss! -Slipp meg!
Han skal få svi for det!
Og jeg vet hvordan!
Nei, Peter, du kan ikke gjøre det. Da kommer de etter deg.
Derfor kan jeg ikke komme tilbake.
Aldri.
Bli med meg.
-Jeg flytter til tante Eleanor. -Tante Eleanor?!
Hun gjør deg til dame! Da kan du ikke leke og dikte opp eventyr.
Det er på tide jeg vokser opp.
Og denne tingelingen er født for din skyld.
Den røde dronningen tåler ikke ulydighet. Av med hodet ditt!
Vi skal nok gjøre deg til en dame.
Alice!
Det er ikke på tide å vokse opp.
Det er det aldri.
Peter?
Bare vent og se!
Nå kommer jeg for sent!
Det var en gang for lenge siden i et fjernt, fjernt land...
Der bodde det en familie.
Om dagen gjorde barna slik de fikk beskjed om.
Og innerst inne i sine hjerter
bekymret de seg for hva det ville innebære å bli voksne.
Men om nettene, når deres hjerter lå stille og sov...
Da fylte deres gylne drømmestøv rommet
og tok med dem langt, langt bort.
Kom hjem.
Fang meg om dere kan!
Jeg var kun på besøk i Eventyrland.
Ta deg av Peter, Ting.
Men Peter var født til å være Pan.
Strålende.
Å, kjære deg!
-Jeg er så glad i deg. -Og jeg i deg!
Vi visste alltid når han hadde besøkt oss...
For han delte sine eventyr med oss.
Rose!
Verden var ny og atter full av muligheter.
"For han kommer, menneskebarn lille
Til skoger og elver ville
Med en alv hånd i hånd kan han gå
For verden er fullere av tårer enn han kan forstå"
Mamma, hva er det?
Ikke noe, Wendy.
Ikke noen ting.
Du er skjønn, Alice.
Jeg husker ikke veien til kaninhullet.
Eller lukten av Neverlands strender.
Men takket være mine brødre...
...har jeg ikke glemt hvordan man drømmer.