Musta kuningatar teki minuun vaikutuksen,
koska siinä ei ollut kyse shakista.
Kyse ei ollut pelistä, vaan nerouden hinnasta.
Se on tarina siitä, miten selvitä maailmassa,
kun erityislahja tekee ihmisestä vaikeasti ymmärrettävän.
Luulen, että hän käyttää shakkia pakokeinonaan.
Vaikka sarja kertoo tarinan lapsinerosta, joka etenee maailman huipulle,
se keskittyy ennemmin hänen demoneihinsa.
Voin siis… Voinko vielä siirtää toista nappulaa?
Ei, kosketussääntö…
Sain kirjan luettavakseni ennen Scottin tapaamista.
Ahmin kirjan noin tunnissa.
Rakastuin Bethiin heti ja tunsin vahvaa sukulaisuutta.
Hänen hahmonsa on itse asiassa hänen oma antagonistinsa.
Se kiehtoi minua. Hahmo oli ainutlaatuinen.
Joku, joka on niin nerokas ja itsetuhoinen -
maailmassa, johon hän ei oikeastaan kuulu.
Oletko nyt varma tästä? -Olen varma.
Naisten luokkaa ei ole.
1950-luvulla -
harvat naiset pelasivat shakkia.
Mahdollisuuksia ei ollut.
Bethin yritys päästä miesten hallitsemaan maailmaan -
on omalaatuista ja epätavallista.
Tevis kirjoitti melkein kuin ymmärtäisi seuraavaa vuosisataa.
Se on nerokasta.
Kuinka vanha olet? Tai anna olla.
Älä vastaa. Minä masentuisin. -Olen 36.
Hän on niin keskittynyt älykkyyteensä,
ettei hän välttämättä pidä itseään ensisijaisesti naisena.
Uskon, että se on merkityksellistä,
koska koemme 60-luvun hänen kauttaan,
ja hän olettaa automaattisesti olevansa tasa-arvoinen.
Olenko tarpeeksi hyvä?
Totta puhuen, lapsi,
sinä olet uskomaton.
Merkkaa.
Olkaa hyvä!
Lähes kymmenen vuotta sitten Bill Horberg toi minulle kirjan harkittavaksi.
Leikittelimme ajatuksella elokuvasta.
Allan Scott oli kirjoittanut hyvän käsikirjoituksen, mutta asia ei edennyt.
Tuolloin sellaista elokuvaa oli vaikea saada tehtyä.
Saatuani Godless-sarjan tehtyä koin ilmestyksen -
ja kysyin: "Entä Musta kuningatar minisarjana?"
Olin aina ensisijaisesti halunnut tehdä siitä vahvasti tunteellisen.
Kun alkaa laajentaa tarinaa,
ehtii seurata erilaisia polkuja ja teemoja.
Koin sen haastavaksi minisarjassa, mutta halusin keskittyä siihen,
että varmistan Bethin todella olevan keskiössä.
Jonain päivänä on ypöyksin,
joten pitää pystyä huolehtimaan itsestään.
Hänellä on taustalla kotielämä ja paljon asioita,
jotka ovat tehneet hänestä epävakaan.
Hän ei tiedä, minne hän päätyy.
Mikä tuon pelin nimi on? -Sen nimi on shakki.
Opetatko minua?
Beth kokee ensimmäisen aidon yhteyden -
herra Shaibelin kanssa.
Beth kokee yhteyttä johonkuhun, joka ymmärtää -
hänen lahjansa lisäksi hänen ajatteluaan.
Johonkuhun, joka sanoo hänelle "ei".
Olet luovuttanut pelin. -Et kertonut sitä sääntöä.
Se ei ole sääntö, se on urheiluhenkeä.
Hänellä on myös ihana ystävyys Jolenen kanssa,
ja se syntyy siitä, että molemmat ymmärtävät -
olevansa hyvin erilaisia ja kuitenkin aivan samanlaisia.
Suurin osa meistä on elinkautisella. Olemme olleet täällä kauan.
Minusta hän on kuin äiti Bethille -
omalla tavallaan.
He eivät ole olleet adoptoituja suurinta osaa elämästään.
Heidän on laskettava toistensa varaan.
Vihreä tasapainottaa oloasi.
Oranssiruskea tekee kehosta vahvan. Ota molemmat.
60-luvun alussa ja 50-luvun lopussa oli yleistä antaa orpolapsille rauhoittavia,
jotta heitä oli helpompi käsitellä.
Bethistä tulee rauhoittavista riippuvainen,
kun hän on yhdeksänvuotias.
Riippuvuuden, juomisen tai huumeiden kuvaamisen juju on,
että varmistaa empatian kokemisen hahmoa kohtaan -
ja kertoo silti vangitsevan tarinan.
Silmänkääntötemppuna toimi välillä huumori.
Pitkässä jaksossa Beth vohkii pillereitä, ja se oli sekä hassua että häiritsevää.
Elizabeth!
Vanhetessaan hän saa monia riippuvuuksia.
Hän löytää alkoholin noin 15-vuotiaana.
Hyvää.
Hän täydellistää sen suhteen.
Jokainen riippuvainen on itse oma pahin vihollisensa.
Hän tuhoaa itseään matkan varrella.
Kun hänellä on takanaan erityisen rankka putki,
hän tapaa uudelleen ensivastustajansa,
tytön nimeltä Annette Packer.
Tiesin, että menestyisit, ja se merkitsi minulle jotain.
Koko keskustelu oli vaikea tehdä,
koska minun piti olla tilassa, jossa kaikki on romahtamassa.
"Kunnioitit minua, ja minun pitää kantaa se häpeä."
Hän oli vihainen tipu.
Olen huolissani sinusta. -Miksi ihmeessä?
Minusta kaikki rakentuu sen ympärille.
Menettääkö hän otteensa vai selviääkö hän?
"Hän osoitti kaksin verroin varmuutta ikäisekseen."
Saat kansallista nimeä.
Hän on koukussa voittamiseen.
Hän on riippuvainen hallinnan tunteesta.
Shakki on ainoa asia, jonka hän tuntee hallitsevansa.
Hän hallitsee lautaa.
Aina kun hän siirtää nappuloita, hän on kotona.
Minä voitan. -Luotan siihen täysin.
Rva Wheatleyn ja Bethin suhteesta todella välittää.
Mari esitti roolin empatialla ja sympatialla.
Rva Wheatleystä sanoin Bill Horbergille,
että hän on Marielle Hellerin kaltainen. Bill kysyi: "Mikset ota häntä?"
Kuten näemme, hän on erinomainen.
Asioita alkaa tapahtua.
Beth on hyvin pakkomielteinen. Piste.
Se taitaa olla hänelle luontaista.
Tulee shakki, kun sotilas siirtyy ja ratsu lyö. Etkö näe sitä?
En näe sitä niin nopeasti. -Kunpa näkisit.
Voi tulla hulluksi, jos aivot ovat niin nopeat.
Uskon myös, että Beth tietää, että lahja tekee hänestä erityisen.
Joskus löydetään kuvioita tai merkityksiä sieltä, missä niitä ei ole.
Miten se minuun liittyy?
Luovuus ja psykoosi kulkevat usein käsi kädessä.
Uskon, että hän pelkää jatkuvasti olevansa hullu.
Beth näkee shakkilaudan katossa.
Se on kirjassa.
Hän katsoo kattoon -
ja kuvittelee nappuloiden sijainnin ja paikat.
Käytkö pelejä läpi päässäsi?
Pelaatko niitä läpi? -Eivätkö kaikki pelaa?
Hän tuntee eniten läheisyyttä Bennyyn, mitä tulee tapaan ajatella.
He tunnistavat toisissaan samaa, vaikka ovat aivan erilaisia.
Uskon, että Benny nauttii vaikuttamisesta toisten mieliin,
ja hän näkee saman Bethissä.
Olenko kyllin hyvä? -Olet paras.
Hänen vakuuttelunsa rauhoittaa Bethiä.
Minusta Beth tasapainottelee kahden kysymyksen välillä.
"Olenko hullu vai olenko nero?"
Olen katsellut pelejäsi. Sinä… Sinä hyökkäät kuin Alehin.
Pyrkimyksellä parhaaseen on väliä vain, jos muut näkevät sen.
Uskon, että Benny arvostaa Bethin lahjakkuutta -
ja pitää sitä heti viehättävänä.
Olkaa hyvä!
On mahdotonta tehdä shakista elokuvallista.
Tajusin, että haluan näyttää shakkia tarkasti,
mutta varsinaisesti keskityn pelien panoksiin -
ja itse pelaajiin.
Etenkin Beth Harmoniin. Ajatukseni oli päästä visuaalisesti hänen päänsä sisälle.
Vahvimmat hetket ovat ihmisten kasvoissa ja reaktioissa.
Vaikkei ymmärtäisi shakkia, ymmärtää asioiden vakavuuden ja dramatiikan.
Minä luovutan.
Poikki!
-Ja yksi.
Steven Meizler osaa luoda hyvin vähän valoa -
ja luonnollista valoa, ja löytää pieniä hetkiä, jotka luovat oman draamansa.
Kauniita unia.
Sarja muuttuu Bethin näkökulman mukana.
Aina kun pääsin uuteen kuvauspaikkaan,
olin ällikällä lyöty sen näyttävyydestä.
Uli Hanisch on nero. Tulin Berliiniin, koska halusin töihin hänen kanssaan.
Olemme kuvanneet täällä Méxicon, Vegasin,
Pariisin, Venäjän, New Yorkin ja Kentuckyn Lexingtonin.
No niin.
Beth matkustaa ja pelaa shakkia turnauksissa.
Meillä on hotellihuoneita, lentokoneita, hotellien auloja, ravintoloita -
ja juhlasali jokaista turnausta varten.
Tavoitteenamme oli…
Toistaa, mutta… -Toistaa.
Eri tavalla. -Aivan.
Pyysin mukavaa huonetta ja taisin saada sellaisen.
Tämä on erityinen kuvauspaikka Berliinissä.
Tämä on Haus Cumberland. Teimme tästä hotellin Pariisiin.
Mitä otat yhdeksi drinkiksesi?
Täytyy olla erityinen, jos se on ainoa.
Poikki, hienoa. -Poikki.
Kaikki kuvauspaikat olivat fantastisia.
Koko työryhmä tuli paikalle, ja 50 - 100 ihmistä huokaili sitä upeutta.
Bennyn asunto oli kiintoisa, koska kuvasimme ulkokuvat Torontossa.
Sitten Uli suunnitteli upean kerrostalon kellariasunnon,
ja aloin heti muuttaa kohtausta, koska paikassa oli niin paljon hyvää.
Vastakohta ajatuksellesi. -Pidän tästä.
Kuvaus, puvustus ja lavastussuunnittelu ovat minulle samaa asiaa.
Puhuimme paljon siitä, missä tilanteessa Beth on tarinassa.
Oli hauskaa etsiä oikeaa ilmettä,
koska näimme Bethin kasvavan.
Kun luin käsikirjoituksen, ajattelin, että Beth oli punapää.
Hassua, mutta Anya tunsi samoin.
Kun luin sen, ajattelin:
"Hänellä on punaiset hiukset, koska hänen pitää erottua muista tahtomattaankin."
Daniel oli ajatellut samaa, joten se lupasi hyvää.
Käytimme peruukkeja. Olisin värjännyt hiukseni, mutten voinut.
Joinakin päivinä kuvasimme viittä eri ikää,
ja se ei onnistu omilla hiuksilla.
Oli pikku-Beth, seksikäs kissanpentu ja glamour-ilme.
Mitä nuorempi, sen vähemmän meikkiä.
Hitaasti lisätään pieniä säätöjä, kunnes hänet alkaa nähdä vanhempana.
Ripsiä on enemmän, ja hänen silmänsä muuttuvat seksikkäämmiksi.
Vau! -Kiitti.
Beth nauttii näyttävyydestä, kuten sarjassa näkyy.
Hän pitää hienoista asioista. Hän alkaa pitää vaatteista.
Pukusuunnittelija Gabrielen avulla Bethin puvustuksesta tuli upea.
Hänellä oli näytekirja, kaikki mekot -
ja Bethin käyttämät erilaiset asut.
Ennen kaikkea me puhuimme paljon siitä, missä Beth on tarinan aikana.
Alussa muut aina määrittelevät Bethin.
Hänen äitinsä tai orpokoti.
Myöhemmin hän on yksin ja löytää vartalonsa.
Hänessä on voimaa olla naisellinen.
Hän muuttuu pikkuhiljaa yhä hohdokkaammaksi.
Hän pukeutuu eräässä vaiheessa kuin popmuusikko,
jonka hän näkee pikaisesti tv:ssä.
Hän huomasi, että kovan olemuksen etsiminen -
on vaikeaa, koska sellaista kovaa ei ole,
ja hänen etsintänsä on sitä, että hän etsii itseään.
Sarjan loppuun,
missä Beth tuntee olonsa mukavaksi shakin maailmassa,
Gabriele löysi kauniin, pitkän, valkoisen takin -
ja valkoisen hatun Moskovasta.
Beth on kuin valkoinen kuningatar.
Hänen kasvunsa on kiehtovaa.
Hän esittää monia eri persoonia.
Kuka ihme sinä olet?
Se on surullista, koska se tarkoittaa,
ettei hän tunne riittävänsä ilman heitä.
Olet hyvin kaunis.
En näe itseäni niin. -Sitten olet sokea.
Hän ei kärsi fyysisestä yksinäisyydestä,
vaan henkisestä ja älyllisestä.
Luulen, että minisarjat ovat nykyään entistä suositumpia,
koska niiden avulla voi tutkia rikkaita ja mutkikkaita tarinoita.
Saa tilaisuuden viettää aikaa Bethin kanssa tällä tavalla,
eikä vain nähdä voittoja, vaan kovaa työtä ja uhrauksia, joita voittoihin tarvitaan.
Toivon sen lisäävän empatiaa jotakuta kohtaan, josta itse kovasti välitän.
UFSIMV.COM