NETFLIX PRESENTERAR
Vad gör du?
Jag måste till jobbet.
Sluta, lägg av.
Vi ses vid sju.
Nej, kom tillbaka!
Avsluta.
Morrn, hur är det?
Tack.
Här har du inte bott förut.
Jag ville bara säga hejdå innan du stack till New York.
Jag far inte än.
Duger det?
Precis i tid.
Saker händer när de händer.
Jaha, vad hoppas du på, pojke eller flicka?
- Det är en flicka. - En liten amerikanska.
- Jag står för frukosten. - Tack.
- Carlos? - Hej, Graham.
- Sänk budet 35 %. - Är du säker? Han är snart här.
Lita på mig. Får jag prata med Peter, tack.
Ursäkta att ni fått vänta.
- Kan vi tala enskilt? - Det lär nog inte behövas.
Vad är det här?
Finns det fler kopior?
Tänker ni anta erbjudandet?
Avskum.
Bra att du ska till New York och inte kan ta mitt jobb.
Fick jag befordran, då?
- Inte än. - "Inte än"?
Du lovade tunt, som vanligt. Du leker fan bara med mig.
Flina inte. Du drar på beslutet, och jag säger "dra åt helvete" och går till Price.
Det är inget fulspel.
Jag bjöd förresten Graham.
Vi får se vad han säger. Jag måste ringa folket från New York.
Och?
Vadå, "och"? Han kan inte låta oss vänta längre.
Svara dem. Vad är problemet?
- Och om du inte befordras? - Vem tror du att du snackar med?
- Befordras du inte går jag utan dig. - Då går du utan mig.
Var hittar du en mer elegant man?
Tack.
Mamma.
- Där är han! - Ja.
- Gratulerar, Elena. - Kära nån.
Tack så mycket.
- Så fin du är. - Tack.
- Herregud. - Ska du inte säga nåt till mig?
Å, se på honom!
- Gratulerar, mamma. - Tack så mycket, älskade son.
Gratulerar, Elena.
Tack, Graham.
- Hej, god kväll. - Hur är det?
Tack så mycket, så vänligt av er. Tack.
När jag tar emot den här medaljen, den högsta utmärkelsen i landet jag älskar så,
känner jag som vid utnämningen till
S Högkommissarie för mänskliga rättigheter.
Rädsla.
Ansvarskänsla och stolthet.
Ja, rädsla.
Jag ville ju inte svika det enorma förtroende man visat mig.
Ansvarskänslan, ja, den låter mig inte ta ett steg tillbaka.
Och stoltheten känner jag inför den stora ära som vederfarits mig.
Från Förenta Nationerna…
- Ingen fara, du kommer att… - Stör jag?
Vi väntade just på dig.
Mr Donovan. Hej.
Jag vet inte om ni känner till vad vi förhandlar om med president Ndong?
I grova drag. Den största oljeficka jag nånsin sett, och jag har sett många.
Nu måste vi få embargot på oljeaffärer lyft, så att vi kan ta hem vinsten.
Ja. FN: s utsände är där nu och skriver en rapport. Vi är snart i hamn.
Vi har lagt 15 miljoner på lobbying för att få FN att se Ndong som demokrat.
Vi köpte för fan valurnorna åt honom!
- Så vad har hänt? - En grupp zande-terrorister.
Ndongs politiska motståndare. De rövade just bort en oljeingenjör.
MIA? De är rena skämtet. Eliminerade inte Ndong merparten av dem?
Jo, fast "skämtet" kan sabba som fan för oss.
Han missade en: Calixto Batete. Och han kan förstöra allt.
De vill röra om i grytan, så vi måste vara försiktiga.
Vi hindrade president Ndong från att hålla ett tv-tal och hota med
att utrota alla zandier om ingenjören inte släpptes.
Och om den där dåren utlöser ett blodbad hävs inte embargot, och då är det kört.
Till att börja med borde han lämna landet.
Precis!
Du, Carlos: Jag vet att du känner till landet, så jag behöver dig där, okej?
Se till att allt flyter på.
Vad fan? Jag kan inget om sånt här.
Du är en förhandlare.
Du växte upp i FN och du kan landet.
Visst, jag kan landet efter några månader där.
Min grej är att köpa och sälja företag.
Du behöver inte skita ned dig, bara hålla landet lugnt så att embargot lyfts.
Jag kände Calixto Batete. Kände honom väl, och han gav sig inte in i politik.
Folk förändras. Du är inte backpacker längre.
- Susan ska föda om 24 dar. - Och du jobbar ju snabbt när du vill.
Allt okej?
Din make måste göra en kort affärsresa och blir frustrerad.
Nej, han ska ingenstans.
Det är värt det. Det blir väldigt bra för er båda.
Hur bra? New York-bra?
Ja, vi gör honom till delägare.
Grattis!
- Vad är det? - Inget.
Vi kan följa med.
- Visst. Men om det kommer ett lejon, då? - Det finns inga lejon där!
Jag känner den som påstås ha kidnappat ingenjören.
Åk inte om det känns skumt.
Ta jobbet i New York.
ANSTÄLLNINGSKONTRAKT
KONFIDENTIELLT
God morgon.
- Douglas Mackinnon, platschef Stoneoil. - Trevligt att ses.
- Stefan Goiris, säkerhetschef. - Hejsan.
- Är förhandlaren här? - Ja, alla är här.
- Tack. - Det var du som saknades.
Parkera i sektor tre.
- Har kidnapparna hört av sig? - Nej, inte än.
God morgon.
Hej.
General Guillermo Mba. Det är en ära att ta emot er i vår demokratis namn.
- Äran är helt på min sida. - Här är förhandlarna. Leo Babich.
- Trevligt att ses. - Detsamma.
God morgon.
Jag antar att ni har läst filen och känner till de senaste uppgifterna.
- Varför har de inte kontaktat oss än? - Vi måste ha tålamod.
Frihetsberövanden tar alltid sin tid i Afrika.
Fast nu får vi gå snabbt fram. Det är ont om tid.
Vi betalar den lösen de begär och hjälper dem ut ur landet, om så är. Inga trick.
Det kanske inte är ekonomisk vinning som driver dem, utan politisk.
Det skulle komplicera förhandlingarna.
De MIA-aktivister som är i livet är i fransk exil, och det var inte de.
Det finns en ny grupp under en ung och radikal zande, som Calixto Batete.
- Varför tar de inte på sig ansvaret, då? - De är oförutsägbara, kör inte med logik.
Jag skulle inte utesluta att det hänt nåt. Bortrövandet kan ha gått fel.
Vad menar du? Att han dödats?
Vi är på en djungeltäckt ö, här gör man lätt av med lik.
Vår prioritet är att hitta kidnapparna. Då får vi ju veta var Steve Campbell är.
Fick ni memot, general?
Oroa er inte för FN: s utsände.
Det gör jag inte. Jag litar på att vi är överens om att inte tillåta minsta våld.
Så följ memots riktlinjer.
Du bor i president Ndongs gästhust, de godtog inget annat.
17.30 måste jag vara i presidentresidenset och träffa presidentens son.
- Din guide behöver ingen presentation. - Vi har känt varann länge.
- Vi meddelar dig så snart nåt händer. - Tack.
- Läget, Carlos? - Hej, Ale. Hur är det?
Bara bra.
Det är lite annat nu, va?
Du sitter i baksätet, du har en Rolex…
- Saker förändras. Du är ju snyggare. - Tackar.
VIGSELBEVIS
- Kör du fortfarande fester på din båt? - Vadå? Den sista var typ två år sen.
- Höll du en fest för Campbell? - För nån av dem? Nej.
- Vadå, varför inte? - Inte för dem. De är inte som vi.
Hur menar du?
Oljebolagsfolket är inte som folk från FN.
De kan vara här, i Alaska eller i nåt arabland.
De vill bara ha pengar och horor.
Är några av våra vänner kvar?
Alvarito var kvar länge, men så fick han ihop det med en katalanska.
Gifte sig Ada och Calixto, då?
Nej. Hon väntade på dig, Carlos.
- God morgon. Papper. - Här.
- Var så god. - Tack.
NI LÄMNAR AMERIKANSK SEKTOR
Sen när jobbar Calixto politiskt? Kämpar han för zande nu?
Om han gör det, så är det inget han talar högt om.
- "Om han gör det"? - Vi slutade umgås när du stack.
Jag har ingen aning. Vet inte.
Jag kunde inte vänta till fem.
- Trevligt att träffas, ers excellens. - Nej, säg León.
Maria - ta hand om damen och allt vad hon behöver.
Presidenten hade gärna träffat dig, men plikter kom emellan.
Jag hade gärna hälsat på honom.
Sovrummet.
- Lady Gaga sov här. - Ja, jag såg det på YouTube.
Ta ett bad och använd huset när du vill.
- Kan vi tala fritt? - Ja.
Vi vill ju att det ska sluta bra med ingenjören hemma i säkerhet,
och att presidenten talar till FN som demokrat.
- Det är ju det vi är. Demokrater. - Självklart.
Men en massaker skulle tyda på nåt annat.
En rättsstat kan inte ge efter för terroristers utpressning.
Ingen fara, jag ger mig åt er.
Jag gillar dig.
Jag måste gå.
Jag håller fest för dig i kväll. Min chaufför hämtar dig.
Du har en leksak i garaget, men använd den inte i kväll. Nån hämtar dig!
Fan, det här är gästhuset. Så orättvist.
- Har du en bil nu? - Ferrari.
- Vad vill du göra nu? - Utnyttja tiden till max.
- Vart ska vi? - Till Calixtos släkt.
- Det är ju i zandeland. - Och? Ser vi ut som bana?
Nej, men i nuläget accepteras inte vita där heller.
- Kom nu. - Utan att duscha först?
- Lossa slipsen lite? - Kom nu.
- Vart är ni på väg? - Till Nguema.
Nguema är inte säkert.
- Fortsätt. - Tack.
Släpp igenom dem.
- Väntar du här? - Ja.
Hallå?
Är det nån hemma?
Hallå?
- Vem är du?! - En vän, lugn.
- Vems vän? - Adas vän, jag svär! Calixtos bor väl här?
- Varför söker du henne? - Du är väl Eva, va?
Carlos här, minns du mig? Vi sågs när du var liten.
Minns du?
Spanjoren.
- Ja. - Han var Adas vita pojkvän.
Är Ada här?
De tog henne.
- Vilka då? - Armén. Till Black Beach.
Och mamma Claudina?
Jag måste prata med henne.
Där är hon.
Ni lär jobba er sista dag i livet.
Så fort en olycka drabbar vår familj är du nånstans i närheten.
Jag måste prata med Calixto.
- Vad har du med det här att göra? - Jag jobbar för oljebolaget.
Då jobbar du alltså för bana.
Calixto har rört till det, men jag kan hjälpa honom.
Calixto har aldrig sysslat med politik.
Hans enda misstag var att lita på vita. Och se hur det gick.
Tro mig, Mama: Jag kan hjälpa honom om amerikanen lever.
Jag vet inte var han är. Det gör ingen.
- Vad händer om Ndong hittar honom först? - Gud står honom bi.
Tänk på saken. Det är ont om tid.
- Hur gick det? - Inte så bra.
Ada är i Black Beach.
Vi äter middag.
Jag behöver passerkort till Black Beach. Calixtos fru hålls där.
Det ordnar Stefan.
- Härligt, tack så mycket. - Vad du än behöver.
Hejdå.
- Jag visste inte att du hade gäster. - Det här är ju Carlos, vännen jag nämnde!
- Trevligt att ses. - Det här är Lucia.
- Hej. - Hej.
- Och ärren? - Hon la näsan i blöt.
Nej, de i ansiktet. Är du från Rebola?
- Känner du till det? - Jag har varit där ofta. Många fiskare.
- Vad tror du? Jag fångade den själv. - Den är större än du.
Berätta.
Berätta, för tusan.
- En vacker flicka. - Hon är arg.
- Och vad är det här för färg? - Jag målade den för ett halvår sen.
- Minns du henne inte så här? - Bara nattetid.
- Generalen sa… - Nej, jag struntar i vad han sa.
Jag måste in i Black Beach, så ring honom igen, gör allt du kan!
- Jag ska se vad jag kan göra. - Bra.
Nåt nytt?
- De säger inget. - För eller senare gör de det.
Jag skulle vilja tala med nån från MIA.
- Jag känner ingen. - Men nån du känner kanske gör det?
Nej.
- Du känner folk. - Vilka då?
- Hon fick inte tandställning här. - Nej, i Kamerun.
Precis, du far vart du vill med din båt. En gång i månaden.
- Jag har vänner. - Ja, jag sa ju det.
Och vet du hur jag behåller dem? Jag ställer inte frågor, råkar inte i trubbel.
Det är så jag överlever här, i världens mest sexistiska och homofoba land.
Det sabbade du när oljebolaget anlitade mig.
Jag bad dem inte att anlita dig för att få en chaufför.
Jag behöver din hjälp här. Ju fortare vi blir klara, desto bättre.
Jag drar hem och ni har er båt.
Ja, du drar och vi får stanna. Du borde sättas dit, inte vi.
Välkommen, señor Fuster. Hans excellens väntar er.
Carlos!
Tillåt mig att presentera FN-sändebudet Roland.
- Hej, Carlos. - Hej.
- Vi sågs hos din mor i New York. - För några år sen, ja.
- Douglas. - Vad för dig hit?
Affärer.
- Affärer? - Ja, demokrati är bra för affärerna.
Ja, och för medborgarnas framtid, eller hur?
Skål för utvecklingen. Skål för demokrati och stabilitet.
Skål.
- Skål. - Kom.
Jag vill presentera dig för det vackraste vi har i vårt land.
Vicky: Det här är Carlos.
- Hejsan. - Hej.
- Sirene. - Hejsan.
Carlos.
Och här…
…är Bebe.
- Hej. - Hej.
Ta hand om honom, tjejer.
Vårt lands framtid är i hans händer.
- Nej då. - Stackars kille.
Vad ville du fråga mig?
Jag vill be om en tjänst.
Vad du än behöver.
Jag vill in i Black Beach. Jag måste prata med Calixto Batetes fru.
General Mba är väldigt övertygande.
Får han inte fram nåt är jag rädd…
Låt mig försöka.
Jag ska tala med honom.
- I morgon kan du prata med henne. - Tack.
Vilken partykille, va?
- Ja. - Se på honom.
- Har de kontaktat dig? - Va?
Jag frågade om de har kontaktat dig.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Ja.
- Har de kontaktat dig? - Ja. MIA.
- MIA är väl en terroristgrupp? - Ja, men de har släppt den väpnade kampen.
Och?
De har varit ytterst tydliga med att de inte ligger bakom det här.
Det är ju bättre. Är de bara skurkar blir det lättare att förhandla.
Jo.
Det verkar som om amerikanen hade nåt med sig när han försvann.
Nån som pekar ut regeringen och kanske oljebolaget också.
- Som vadå? - Bevis.
- På vad? - Vet inte. Men om det de säger stämmer…
Om vad är sant? Litar du på terroristers ord?
Om det stämmer, och Ndong eller oljebolaget är inblandade
vill du nog inte hamna i mitten.
Nån annan borde kanske ta över.
Hälsa mamma att hon inte ska oroa sig.
Hej, Bebe.
- Jag är inte hon. - Jag vill prata med dig.
Jag vill inte prata med dig. Hitta nån annan.
Flickorna här är eldfängda.
Jag kan presentera dig för några mer tillgivna.
- Jag gillar tuffa tjejer. - Det är du som bestämmer.
Mina tester. Jag har inte aids, och tänker fortsätta så.
Vad gör du? Jag vill inte knulla.
- Visst. - Sluta, är du dum?
Vad vill du mig, då?
- Hur är det med Calixto? - Inte vet jag. Jag vill inte råka illa ut.
- Du kan inte gå. Vad ska León säga? - Knulla mig, då.
För helvete!
Snälla, hör på: Jag vill bara prata.
Det är lugnt, det blir inget trubbel. Varför sägs Calixto ha tagit amerikanen?
- Ingen aning. - Det vet du visst. Varför? Varför, Bebe?
Det var inte han!
- Hur kan du veta det? - De jobbade ihop.
De var vänner. Han skulle ta med sonen på studier i USA.
- Vilken son? - Vilken tror du? Adas son.
Har Ada en son?
Så du vet inte? Du vet ingenting om nåt!
Stackars dig, så vit och så smart!
Calixto är en bra man. Han och Mama Claudina fostrade barnet som sitt eget.
Nej, det är omöjligt. Det kan inte stämma.
- Jag tog henne till sjukhuset. Du var med! - Såg du operationen?!
Ada var kanske inte en hora som du trodde. Hon älskade dig.
Carlos.
Tuff natt?
- Kom. - Vart?
Black Beach.
- Välkommen. - Tack så mycket, general.
Den här vägen.
Det enda fängelset i Afrika som serverar tre mål mat om dan.
När FN-sändebudet kom blev han väldigt imponerad.
Terroristhustrun sitter i isolering.
NI kan gå in.
Öppna.
Backa.
Ada?
Ursäkta.
Ada.
Lugn, det är jag: Carlos. Ada?
Såja…det är Carlos.
Det är Carlos.
Carlos.
Jag ska få ut dig.
- Kommer strax. - Nej.
Ingen fara. Lugn.
Jag kommer strax.
Okej?
Hon dör snart, hon måste till sjukhus.
Hon anklagas för terroristverksamhet.
- Hon stannar till rättegången. - Då dör hon.
Ingen fara, de där djuren är tuffa.
- Såg sändebudet det här? - Inte den här avdelningen.
Som jag sa till excellensen måste jag tala med henne, men hon är för svag.
- De får ta henne till sjukstugan. - Gör som jag säger.
Ursäkta?
Presidenten lär inte gilla att min uppgift försvåras.
Ring honom, är ni snäll.
Ut.
Ring honom.
Satan, Carlos…jag var livrädd.
- Visste du att Ada hade en son? - Klart att hon har en son.
- Visste inte du det? - Nej.
- Vet du var han är? - Nej.
- Kan du ta reda på det? - Jag kan fråga runt, men lovar inget.
Tack.
Jag stannar och ser till att hon får vård.
Jag ringer dig. Tack för hjälpen.
Carlos.
Tack.
- Jag kan få ut dem ur landet. - Jag vet inte var han är.
- Grabben också. - Du rör inte pojken.
Gör du det sliter jag ögonen ur skallen på dig.
Han är Adas och Calixtos son.
Du inser väl att Calixto aldrig återser pojken? Inte Ada, inte dig. Inte nån.
Du förstår mig visst inte: Jag vet inte var han är.
Hallå.
- Lever hon? - Det verkar så.
- Hur går det? - Det är mer invecklat än vi trodde.
- Hur menar du? - Det verkar inte vara kidnappning.
Ingenjören kan ha hittat nåt Ndong och oljebolaget vill mörka.
- Är det en teori eller ett faktum? - Än så länge en teori.
- Vet du vad det rör sig om? - Nej, och jag vill inte veta.
Killen från FN vet.
SJUKHUS
Vi hörs snart, hej.
Lugn, han är i säkerhet på ett barnhem i Basako.
- Har du sett honom? - Nej, ska vi köra dit?
Det är lugnt, Carlos.
Afrika är fullt av blandbarn som aldrig träffar sin far.
Min fru är gravid. Vi ska få en dotter.
Carlos. Ada är vaken. Hon vill tala med dig.
Jag vill åka hem.
Jag vill inte dö här.
Var inte fånig. Du kommer att klara dig.
Du är fortfarande en lögnhals.
Du ljög för mig också.
Du skulle inte ha fått reda på det.
Jag är så hemskt ledsen.
Han behöver…sin pappa.
Hjälp dem.
Jag svär att jag ska hjälpa dem, men då måste du berätta var han är.
Var är Calixto?
- Jag måste till krokarna av Rebola. - Det går inte, det är kontroller överallt.
- Du kanske kan fråga Mba? - Generalen får inte fram nåt.
Jag vet hur vi kommer dit.
- Vi kan smyga ut i en båt genom tippen. - Lägg av!
- Jag går inte dit ens dagtid. - Din tjej borde hitta.
Dra inte in henne i det här. Glöm det!
- Hon måste ta mig till Pelé. - Jag sa nej, för fan!
Snälla Ale, hör på:
Jag kan lösa allt, fredligt, men jag måste träffa Calixto. Din tjej kan hjälpa mig.
"Nej", sa jag.
Jag vet inget annat sätt. Jag vill verkligen hjälpa Calixto.
- Du får gå sista biten. - Jag hittar, ingen fara.
- Kan ni vänta här? - Skärp dig. Inte överger vi dig nu.
Vi har lite otalt, vi bör ses på egen hand.
Oroa dig inte, jag är tillbaka om max ett par timmar. Okej?
- Calixto. - Vad gör du här?
Jag kom ensam, ingen vet att du är här.
Snälla.
- Hur hittade du mig? - Tack vare Ada.
Hur mår hon?
Inget vidare.
- Hon bad mig att hjälpa dig och grabben. - Är Calixto okej?
Ja.
Han är okej. De gömde honom.
Så pojken heter Calixto?
Ada var orubblig. Hon ville ha en Claudina, men så blev det en pojke.
Jag får snart en dotter.
Gratulerar.
Jag behandlade er inte väl. Du hade rätt, jag var ett arsel.
Ja, det var du.
Jag kom hit för att jag vill hjälpa dig.
- Allvarligt. - Okej.
Var är Campbell?
Var är han?
- Fråga ditt folk. - Jag vill tala med honom.
De dödade honom.
- Vadå, vilka dödade honom? - Ditt folk. Ni tänker döda mig också.
Var inte fånig, ingen ska döda dig.
- Varför dödades han? - För det du söker.
- Jag kom för att ta dig till Ada. - Du vill åt hans dokument. Visst?
Vad hände?
Steve lurade er.
Han hittade saker. All er skit, Carlos.
Han skulle ge papperen till FN-killen för att befria zande.
- Vad visar de? - Han sa inget. För att skydda mig.
Och se på mig!
De värsta rasisterna är inte de som hatar oss, utan de andra.
De som vill bli våra räddare.
Lägg av, det här handlar bara om pengar. Och därför kan vi klara oss.
- Jaså, "vi"? - Ja. Var är dokumenten?
För Guds skull, får du fram dem får jag dig och din familj härifrån.
- Vadå, ska du få ut mig ur mitt land? - Lita på mig.
Jag kan inte, ditt ord betyder ingenting. Du jobbar för Ndong.
Ndong vill bara åt oljepengar, han gör som jag säger.
- Varför bryr du dig om de där papperen? - Skulle jag inte bry mig om mitt folk?
Jag började tro dig.
Jag vet inte hur de hittade oss, jag svär!
Nej! Släpp vapnet, för Guds skull!
- Calixto Batete! Kom ut med höjda händer! - Snälla, nej!
Jag har inte gjort nåt!
Du är omringad.
Släpp vapnen och kom ut!
- Snälla… - De tänker döda mig!
- Nej, de… - Det är ditt folk!
- Jag vet inte hur de kom hit! - Du ledde dem hit!
Här, ta pistolen! Vill du göra det själv?!
Calixto Batete! Du är omringad!
- Jag vet inte hur de hittade oss. - De tänker döda mig!
- De dödar dig inte. - De tänker döda mig!
- Ge mig pistolen. - De dödade Campbell.
Vad vill de mig?!
Ingen ska döda dig. Du är med mig.
Vi går ut med händerna i vädret.
Visa att du är obeväpnad, gå bakom mig, så ordnar sig allt.
Tro mig, min vän, jag kom för att hjälpa dig. Snälla.
Jag fixar det här.
Vi är okej! Han är obeväpnad! Vi kommer ut!
Han har händerna över huvudet, inga vapen!
Vi är obeväpnade. Ta det lugnt. Han är obeväpnad.
Kom ut, Calixto.
Kom ut, Calixto. Bakom mig.
Lugn. Kom ut.
Kom ut! Höj händerna så att de ser att du är obeväpnad.
Så där, ja. Bra.
Sänk vapnen, tack.
Lugn och fin.
Såja.
Nej!
Nu är du säker.
Registrera allt.
Ta honom.
Följ ljuset.
Så där, ja.
Är det ditt blod?
- Blodet på din hals? - Nej.
Inte?
Har du ont nånstans? Känner du nån smärta?
Inte det.
Du skulle ha varnat oss innan du stack. Du riskerade livet i onödan.
Tur att Alejandra berättade.
De hittade Campbells kropp där. Död sen flera dagar.
- Kan ni vänta utanför? - Det var därför de inte hörde av sig.
Vilka svin!
Han överlämnade sig.
- Va? - Calixto överlämnade sig själv.
Han var beväpnad.
Som av ett sammanträffande vapnet Campbell skjutits med.
Och papperen?
- Vilka papper? - Ingenjörens papper. Hittade man dem?
Ursäkta, kan ni vänta utanför?
Tack.
Ni står upp till hakan i skit.
- Hur är det? - Illa, vad tror du själv?
Det var en jävla charad.
En charad för att mörka skit åt Ndong och oljebolaget.
- Har du papperen? - Nej, men det har inte de heller.
- Vet du var de är? - Kanske.
Vad menar du med det?
- Vet var de är eller inte? - Nej.
- Säg som det är. Det är viktigt. - Å, fan, säger du det?
Okej, kom hem direkt. De kan dra åt helvete.
Jag snackar med Donovan, och så får han lösa skiten.
Jag kom för att tacka dig för allt du har gjort för vår republik.
Jag beklagar det där med er ingenjör.
De är mördare, men så snart rapporten är klar och embargot lyfts
så lovar jag dig att de ska få sitt straff.
Just det: Kidnapparens fru.
Hon dog i går. Jag sände blommor i ditt namn. Det var det minsta jag kunde göra.
Vi ses i New York.
Och tack.
- Hej. - Hej, älskling.
- Hur mår du? - Bra.
- Och du? - Jag kommer hem i morgon.
Redan? Som tiden går.
Löste du problemet?
Nej.
- Vill du prata om det? - Inte nu.
- Hur har din dag varit? - Ganska bra.
Din dotter har spelat fem matcher där hon gjorde tre mål.
Gjorde hon tre mål?
Ja, ett på frispark och två på straff.
- Jag ska på kurs, men kan prata med dig. - Nej, nej, ingen fara.
Jag ville bara säga att vi ses i morgon.
- Jag måste sluta, okej? Älskar dig mycket. - Älskar dig.
Åtta!
- Nio. - Nio!
Tio.
Tio!
- Ett. - Ett!
- Två. - Två!
- Tre. - Tre!
- Fyra. - Fyra!
- Fem. - Fem!
- Sex. - Sex!
- Sju. - Sju!
Lugna er. Tysta nu.
Nio.
Tio.
- Kan jag hjälpa er? - God morgon. Jag söker Calixto Batete.
Sitt ned, Oliver.
Calixto Batete. Jag är vän med föräldrarna.
Jag vet vem du är. Pojken är inte längre här.
- Var är han? - En vit kvinna hämtade honom.
Vem då?
En med båt och dåliga vanor.
- Tack. - Det var så lite.
Hallå, sätt dig.
Ale!
Carlos.
- Vad är det? - Subba!
- Vad är det om?! - Vadå, "vad är det om"? För helvete!
- Var är grabben, din subba?! - Vad är det med dig?
Lugna dig! Han är i säkerhet, för fan! Han är hos henne!
Han är med min familj, han mår bra! De sökte efter honom.
- Vadå, "med din familj"? - Vi tog honom till ett säkert ställe.
För helvete, Carlos. All skit du dragit in oss i, och så ställer du till en scen!
Vi väntade i fem timmar!
Fem timmar utan en aning om vad vi skulle göra!
Och de slutade aldrig att ringa!
Hon tog honom till sig, riskade allt för dig!
Min tjej tar risker, och jag också!
Och du kör ditt drama.
Förlåt.
De ställde en massa frågor och ville veta vad vi gjorde i Nguema.
Vad frågade de om?
Allt möjligt. Vad vi hade varit och med vem.
- Och vad berättade ni? - Allt, Carlos.
Förutom om pojken. Vill du ha kaffe?
- Har du amerikanens grejer? - Tyst, Lucia, snälla.
- Vad vet du om det? - Det är viktigt för zande.
Snälla Lucia, knip igen!
Nej, jag har inte papperen.
- Carlos. - Det kan kosta dig livet, för helvete!
Sluta!
Glöm papperen, du måste ut därifrån.
Jo, men får FN: s utsände dem är de inte mitt problem längre.
Berätta var de är, så ordnar vi det.
Jag vet nog, men måste hämta dem själv.
Jag tror inte att det är så klokt.
Jag kan inte bara sticka härifrån. Snälla hjälp mig.
Jag ska tala med vår man. Han är på Hotel Eureka. Jag ber honom att vänta på dig.
Stanna hos honom, vi ska få ut dig.
Jag är inte ensam.
- Jag måste sluta nu. - Carlos?
Jag ringer sen. Puss.
Bra jobbat, Carlos.
- Vad ska jag göra? - Kom igen, Lucia.
Jag tror att jag kan få tag i papperen.
Du måste hämta pojken. När jag ringer tar du honom till Hotel Eureka.
- Okej? - Och sen kan hon dra till Black Beach!
- Det slutar ju inte där. - Skulle jag be henne om det var farligt?
Här är mitt sista ord: Jag kör honom, du far till din syster.
- Och försök fan inte säga emot! - Perfekt.
Och hör på, Carlos: Sen får du ingen mer hjälp.
- Det är sista gången. - Ale.
Så fan heller!
- Ale. - Låt mig vara!
Jag väntar en timme, sen far jag med pojken.
Okej.
De måste få sitt straff.
Hittade de papperen?
Eva. Fick de tag i det de sökte?
Fick de inte tag i dem kan jag hjälpa dig. Hör du mig?
Tänker du ge dem till bana?
Stanna inte här. Far till Rebola.
Beklagar.
Mamma tyckte inte att du var ond. Bara att du förde med dig otur.
Ta hit vitingen!
Han är där inne, sätt fart!
Öka, öka!
- Vad händer? - Göm dig.
Där uppe, sätt fart!
Där är han!
Öka, öka, öka!
Få upp dörren!
Få upp den, kom igen!
Kom igen!
Där!
Kom igen, där är han!
Ta honom!
Kom igen!
- Vänta! - General.
Hallå! Där uppe!
Jag vill ha honom levande. Fort!
Helvete också.
Kom igen, stopp!
Ur vägen!
Kolla sidorna!
Carlos!
Öka, öka!
På bron!
Kom igen!
Halt!
Här! Spring!
Fort!
- De kommer undan! - Kom igen!
Herrejävlar!
Till vänster!
Gasa!
De får inte komma till Nguema!
Fan i helvete.
Jävlar.
Gasa!
Nej!
Eld!
- Akta! - Jävlar!
- Fort, fort! - Ut!
- Gick det bra? - Ja!
Det här är zandeland, ni kommer inte in här!
- Vi vill bara ha vitingarna. - Stick!
Ge er iväg!
Stanna där!
- Stick! - Ge oss vitingarna, så går vi.
Jag får inte upp dörren!
Släpp macheten!
- Stick! - Ut ur vårt land!
- Släpp den! - Stick!
- Det är vårt land!
Stanna där!
- För helvete! - Kom igen!
Ale.
Du.
Ge mig dem.
Ge hit dem.
Är du döv, eller? Ge hit papperen.
Nu.
Måste jag skjuta dig?
Lucía!
Ale!
Ale…
Ale!
Snälla Ale…
Vi måste tvätta dina sår. Sätt dig.
Kom igen, barn, vi avslutar här. Han måste prata med Calixto.
- Sista. - Vadå, "nej"?
- Nej. - Upp med dig.
Hej, Calixto.
Vet du vem jag är?
Jag lovade din mor att se efter dig.
Ett nytt meddelande.
För helvete, Carlos. Varför svarar du inte?
Jag är på planet, på väg. Vi ses där. Vi fixar det här.
Carlos.
- Jag hittade ett ombyte åt dig. - Tack.
Pojken sover. Är du hungrig?
Nej, tack.
Är papperen så viktiga?
Får jag dem ur landet är det kört för Ndong.
Men jag kan bara komma på ett sätt, och det går inte utan din hjälp.
- Är du på oljebolaget? - Ja. Var är du?
Jag har sökt dig. Carlos?
Hör du mig, Carlos?
Jag är på väg.
NI LÄMNAR AMERIKANSK SEKTOR
Stanna!
- Ut. - Lugn. Kliv inte ur än.
- Kom igen. - Kom hit!
Var fan är papperen?! Kolla bilen!
Vad gör ni?! Sluta upp med det här!
Låt honom vara!
- Får jag tag i dig… - Sluta! Låt bli pojken!
Låt bli pojken!
- Kom. Kom här. - Calixto.
Kom, det är ingen fara.
Kom här, Calixto.
Ta det lugnt, okej?
Hallå!
- Calixto! - Rör dig inte, din fan!
Såja, nu går vi.
VÄLKOMMEN TILL STONEOIL
Som du har rört till det.
Vänta, jag kommer strax.
Beklagar.
Vi trodde att kidnappningen var äkta.
De svinen sa inget om dokumenten.
Men det är lugnt, Donovan tar hand om dem.
Har du papperen?
Donovan och presidenten har signerat allt. Varför lät du honom göra det?
Presidentkräket insisterade.
- Jävla afrikaner. - Tar Donovan hand om honom också?
För helvete, nu räcker det! Du vet ju vad man kan tvingas göra.
Det finns gränser.
Var inte så jävla naiv!
Det är farliga typer, så ge dem de förbannade papperen.
- Vi snackar en jäkla massa pengar. - Hur mycket?
- Va? - Hur mycket är de värda?
Nu gjorde du mig orolig. Jag började tro att du blivit galen.
Många länder är villiga att betala mycket. Vilka tror du betalar mest?
Oljebolaget.
Jag kan föreslå det som en bonus innan du flyttar till New York.
Men det får ju inte stinka utpressning.
Hur mycket?
Vet inte.
Tio miljoner. 15. Varför hyra i New York? Det är bäst att köpa.
Jag vill ha 50, och pojken och jag åker härifrån nu.
Jag ska ta upp det. Men det blir nog inga problem.
- Då behöver jag papperen. - Jag har dem inte här.
- Det är inte värt 50 miljoner. - Jag förhandlar inte.
Papperen är inte kvar i landet. Du får dem när jag är i Bryssel. Punkt.
Sköt om dina sår och vila lite. Och, du: Det är originalen de vill ha.
Ju förr de får dem, desto mindre nervösa blir de.
Jag har inga tv-spel, men du kan se tecknad film. Den knappen byter kanal.
Behöver du nåt mer?
Hur gammal är han?
Nio, tror jag.
Tror du?
Nio. Absolut.
Skit.
Vad ska jag säga?
Allt.
Du måste berätta allt.
- Nån skuggade mig. - Jag vet.
Paketet kommer om tre dar, via Kamerun.
- Lucía? - Lugn, hon är i säkerhet.
- Hallå. - Det är jag, mamma.
- Lugn, det är en säker mobil. - Vad har hänt?
Om tre dar får jag papperen.
Vet du vad som händer om jag får dem?
Jag har bestämt mig. Jag tar dem till New York.
Nej, jag far. Jag tar dem, det är säkrare.
Jäklar.
Mr Fuster, ni kan inte gå in!
Vänta, mr Fuster! Vänta där, tack.
- Carlos. - Varför svarar du inte i telefon?!
- De bröt sig in hos mig, förstörde allt. - Du gör dem nervösa.
- Hotar du mig? - Mår Susan bra?
Stress är inte bra för gravida.
Råkar min familj ut för nåt dödar jag dig.
Susan: Det här är Sigalot.
- Trevligt att ses, frun. - Hej. Tack detsamma.
- Ni har ett väldigt fint hem. - Tack.
Det här är Rafa. Han och jag ska bo här och följa med er om ni måste gå ut.
- Undrar ni över nåt är det bara att fråga. - Bra, tack.
Är det så vi ska leva nu?
- Ursäkta. - Älskling… Susan.
Snälla. Kan vi tala om det i lugn och ro?
Älskling!
- De kunde ha dödat dig. - Jag mår bra, ingen fara.
- När presenteras rapporten? - Om några dar.
Det funkar. Ndong och Donovan har signerat överallt.
Du bör nog inte göra så här. Du riskerar din och din familjs framtid.
Utifrån det du berättat kan vi dra igång en utredning…
Det kan ju ta flera år. Dokumenten avslöjar allt.
Carlos. Jag talar till dig som en förälder. När det här kommer ut…
Tala inte som en förälder. Du arbetar för FN.
Jag är först och främst din mor.
Och jag tycker inte att du ska göra så här. Det är ingen brådska.
Så här viktiga beslut ska inte tas i farten.
Oroa dig inte för rapporten.
Vi kan alltid skapa en ny kommission…
En man i blå träningskläder räcker dig papperen på flygplatsen.
Hur mår du?
Det ordnar sig, jag lovar.
Vi har pengar så att det räcker nu, och jag skaffa ett nytt jobb.
Ett jobb som vad?
Vem skulle anställa dig?
Fast det är mindre viktigt.
Det är annat som oroar mig.
Jag kan inte släppa det. Kan bara inte.
- Hon är upptagen. - Tyst i två dar.
Ingen fara. Hon har mycket att göra.
- Är det hon? - Graham.
Vad är det?
- En rapport om… - Ärade statsöverhuvuden.
Herr generalsekreterare för Förenta Nationerna.
Mina damer och herrar.
Mitt land är mycket nöjt med den rapport som FN i dag lagt fram.
Men vår kamp för att bli en stark och stabil demokrati
har sina fiender.
Vi behöver ert stöd i kampen mot terrorister
som vill tillbaka till en blodets och smärtans tid.
Inte bara i vårt land, utan världen över.
Tio år av strävan…
- Hallå? - Hej, Belén. Carlos här.
- Be mor att ringa mig. - Hon är församlingen.
Jag vet! Hämta henne och få henne att ringa!
- Kan jag hjälpa dig med nåt annat? - Hälsa henne.
Helt otroligt.
…vann det första fria valet med 93 % av rösterna.
Makttillträdet efter statskuppen 1993 hör nu det förgångna till.
Den tiden är nu…
Norröver är det lugnare, men en del underströmmar.
Temperaturen ligger mellan 25 och 30 grader Celsius.
Carlos!
Jag är så glad.
Kära nån!
Så liten hon är.
Hon är så vacker.
Vad heter hon?
Som du.
Susan var orubblig.
Hej, Elena.
Vilken liten smarting.
- Hur går det med dem två? - Bra.
Susan har ett bra jobb. Jag sköter barnen tills jag hittar nåt.
- Om du vill kan jag ringa lite… - Nej.
- Vad du vill. - Tack så mycket.
Vad hände, mamma?
Jag måste få veta.
Snälla.
Det är svåra tider. Kineserna köper upp Afrika.
De strategiska konsekvenserna är enorma.
Jag tvingades välja.
Och kunde jag skydda dig så var det ju ännu bättre.
De skulle ha gjort dig så illa.
Skötte Graham förhandlandet?
- Vad spelar det för roll? - Det är viktigt för mig.
Donovan.
Till en början Graham.
Men sen Donovan.
Utrikesministern.
Hade det kommit fram hade det inte bara skadat Ndong och oljebolaget.
Det du gjorde var inte förgäves. Ndongs son kommer att ta över.
Han ska genast utlysa val.
Jag ska se till att de går rätt till. Jag lovar.
Det är nåt mer, va?
USA ska finansiera utvecklingsprogrammet. "Afrika är ett."
Ditt program.
Femhundra miljoner förmånstagare. Tjugofyra länder.
Fin befordran. Och positionering.
Jag vill få till förändringar, och det sker inte över en natt.
Det vet du lika väl som jag.
Utan känslomässiga band hade du sett annorlunda på det.
Kanske.
Hälsa Susan och pojken.
Jag hade gärna träffat dem också.
Jag saknar dig.
Lycklig resa.
- Hej. - Vi har det och det går ut i morgon.
Washington Post och Guardian är med.
De publicerar det också. Tack, Carlos.
Klart?
Juliette.
Gullefjunet Juliette.
Kan du kolla in Calixto? Han badar och blöter ner allt.
Säg att det inte är en simbassäng.
Undertexter: Henrik Brandendorff