Donniger, det eneste medlem, der stemte imod forslaget,
var ikke overbevist om, at grunden var egnet.
Det er ikke første gang, at kommissionen foreslår en grund,
som de anser for at være egnet.
I det sydlige LA blev liget af kvinde fundet i en gyde bag nogle forladte biler.
Ofret var 68-årige Margaret Howard. Hun var blevet skudt i hovedet.
Inspektør Thomas Spota sagde, det lader til at være de samme,
som har begået lignede overfald i området de sidste par uger.
Hun havde hævet sin folkepension lige i nærheden
ved fire-tiden om eftermiddagen.
Hun blev skudt på så nært hold, at kuglen efterlod brændemærker.
Retsmedicinerne anslår dødstidspunktet til at være mellem kl. 16.00 og 18.00.
- Nogen mistænkte? - Ikke rigtigt.
Fem ældre kvinder er blevet myrdet her på to måneder. Er det samme drabsmand?
De ballistiske prøver er ikke færdige, men alle blev skudt med en kaliber .38,
frarøvet deres pension og dræbt om eftermiddagen.
De første fire blev skudt med samme våben.
Har I oplysninger om Southside-morderen, så ring til vores direkte telefonlinje.
555-4545. Man må gerne være anonym.
Vores eneste spor er to personer,
der hævder, de så en mexicaner flygte fra gyden ved halv fem-tiden.
Han beskrives som værende midt i 20'erne, cirka 175 og slank.
600.000 for at gribe en baseball, og nu er han nærtagende.
For 600.000 tåler jeg hvad som helst.
Man skal vide, hvordan man får folk til at gøre deres bedste.
Se lige ham den søde.
- Hvor? - I den grønne jakke.
Kender du ham?
- Hvad mener du så? - Det ved jeg ikke.
Hvad laver han ude kl. seks om morgenen?
Han kommer måske fra et af USC's laboratorier.
- Lad os undersøge ham. - Tager du gas på mig?
- Han opfører sig mistænkeligt. - Siger dit instinkt dig det?
Du har set for meget fjernsyn.
Perfekt...
- Hold fingrene væk. - Springer den i luften?
Vi kan ikke ransage den uden en kendelse.
- Det er rigtigt. - Du er skør.
Vi skal have en ransagningskendelse.
Jeg ved det, for det er sket for mig før.
Hvad sker der, hvis jeg banker på skraldespanden, siger, jeg er betjent,
og den giver mig lov?
Spil du bare morsom. Skraldespanden er privat ejendom, og vi skal have en kendelse.
Utroligt. Her er en skiderik, der får benene på nakken, når han ser os.
Han smider noget i skraldespanden. Har han et problem med affald?
Vi skal bruge kendelsen nu, for spanden ryger i skraldevognen.
Vent. Jeg har en idé.
Spanden skal i skraldevognen.
Vi kan ikke ransage skraldespanden.
Men vi kan ransage skraldevognen.
Jeg er genial.
Hiv ikke i armen. Politi.
Meld dig til politiet og se verden.
- Meld dig til flåden og se verden. - Satans, jeg valgte forkert.
Bingo.
Giv mig en kuglepen.
Halløjsa, tumpe.
Dommer Culhane har aldrig for travlt.
Vi lever i en egoistisk tidsalder.
Det er "mig"-generationen. Jim håber, det er begyndelsen på "os"-generationen.
Han lever sit liv sådan. Det burde vi også.
Da sygehuset behøvede en ny afdeling,
var det Jim Culhane, der brugte to år på at få fat i gamle venner
og fik gennemført indsamlingen.
Man ringede til Jim med både store og små problemer.
Nu har sygehuset sin afdeling takket være Jim
og de timer, han brugte på det utaknemmelige arbejde for vores skyld.
De sidste 11 år har Jim som højesteretsdommer
været et forbillede på retfærdighed og mod.
Der findes nok intet vanskeligere for en offentlig embedsmand -
end at forene kløften mellem offentlighedens forståelse og den borgerlige pligt.
Dommer Culhane er aldrig løbet fra ansvaret,
men har vundet samfundets tillid.
Du godeste!
Dommer James Culhane blev fundet død i aftes
og havde tilsyneladende begået selvmord.
Hændelsen fandt sted under en middag,
hvor han blev hædret som "Årets mand" af juristforbundet.
Han havde tjent ved højesteretten i 11 år.
Han efterlader sig sin kone, to døtre og fem børnebørn.
Hvad skete der så?
Mackay holdt vagt ved sigtedes hus. Jeg afleverede pistolen på laboratoriet.
Ballistikprøverne bekræfter, den blev brugt til Southside-drabene.
Drabene, der kaldes Southside-mordene?
Ja. Vi fandt også fingeraftryk på våbnet.
Jeg skaffede en ransagningskendelse.
Vi vendte tilbage med kendelsen til huset, hvor Mackay holdt vagt.
Foretog I en ransagning?
- Hvad fandt I? - Smykker, ure og ringe
og den slags i en æske i et skab.
Også fire håndtasker med tegnebøger.
Tegnebøgerne indeholdt kørekort, madkuponer fra Southside-ofrene.
Er det genstandene?
Blev de fundet i sigtedes, mr. Hector Andujars, hus?
- Hvad skete der så? - Vi anholdt ham og sagde det sædvanlige.
Vi oplyste ham om hans rettigheder, at han ikke var forpligtet til at udtale sig...
- Alle hans rettigheder. - Hvad skete der så?
Han tilstod. Vi sagde, at han ikke behøvede at sige noget, han kunne få en advokat,
og han sagde, han ville tilstå og gav afkald på sine rettigheder.
Vi spurgte, om han forstod, hvad han gav afkald på.
Han svarede ja og tilstod drabene.
Vi anholdt ham. Han gentog tilståelsen til en stenograf.
Tak, inspektør Wiggan. Ikke flere spørgsmål, Høje Dommer.
Jeg vil gerne vende tilbage til dit tidligere vidneudsagn.
Selvfølgelig.
I gennemsøgte ikke skraldespanden foran mr. Andujars hjem,
fordi I ikke havde en ransagningskendelse.
Så I ventede til, at skraldespandens indhold blev tømt i skraldevognen.
Så gennemsøgte I indholdet i selve skraldevognen.
Fortæl mig præcis, hvad det var for en skraldevogn.
- Hvad? - Hvad var det for en skraldevogn?
Det var en skraldevogn. Den slags, der henter skrald.
Kan du præcisere? Var det en stor åben vogn?
Var den lukket? Havde den en stor skovl bagi?
Den slags med en skovl.
Den slags.
Gennemsøgte I skovlens indhold,
eller ventede I, til skovlens indhold blev smidt i selve skraldevognen?
Vi gennemsøgte skovlen, da affaldet blev tømt i den.
Var skovlen tom, før mr. Andujars affald blev tømt i den?
- Tak, inspektør. - Det var en gyldig ransagning.
Ikke flere spørgsmål. Må vi tale med Dem, Høje Dommer?
Du kan gå nu.
Jeg anmoder om, at samtlige beviser ikke tillades, og at sagen afvises.
De var omhyggelige i deres fremgangsmåde.
De ventede til, spanden var tømt. Andujar gav afkald på sine rettigheder.
Min klient kunne forvente beskyttelse af privatlivets fred.
Politiet kunne ikke ransage skraldespanden.
De ventede, til skraldespanden blev tømt.
Men de gennemsøgte skraldevognens skovl.
De ventede ikke, til hans affald var blandet med affaldet i vognen
og blevet til almindeligt affald.
Så længe mr. Andujars affald lå alene i skovlen,
så længe affaldet ikke var blevet blandet med det andet affald i vognen,
havde politiet ikke ret til at ransage det.
- Utroligt... - Der er rigeligt med afgørelser på det punkt.
Specielt Staten mod Krivda. Jeg skal med glæde...
Jeg kender til afgørelsen, mr. Karras.
Våbnet var grundlaget for kendelsen.
Beviserne og tilståelsen var et resultat af ransagningen.
Ransagningen var ulovlig, da den krænkede min klients privatliv.
Jeg må bede om, at bevismaterialet og tilståelsen ikke anvendes.
- Det her sker ikke. - Mr. Hyatt...
Desværre har han ret. Beviserne kan ikke anvendes.
Manden har koldblodigt myrdet fem ældre damer
efter at have stjålet deres pension fra dem.
Vi har et våben med hans fingeraftryk.
Vi fandt ofrenes tegnebøger i den sigtedes lejlighed.
Han har tilstået, og nu siger du, vi ikke har en sag,
fordi to strissere kl. seks om morgenen
ransagede en skovl i stedet for at vente på, at nogen hev i armen?
- Mener De virkelig det? - Hvis jeg tillod beviserne,
ville appeldomstolen forkaste dem. Jeg bryder mig heller ikke om det.
Får han lov at gå?
- Lader du ham gå? - Jeg har intet valg. Forstår du det?
Nej, det gør jeg ikke.
Hector Andujar, som er anklaget for Southside-morderne,
blev løsladt efter, at sagen mod ham blev afvist på grund af en procedurefejl.
Selvom han tilstod alle mordene, er Andujar nu en fri mand.
Den offentlige anklager Hyatt sagde, sagen ikke kan genoptages.
"Vi kan ikke genoptage sagen, fordi beviserne er ugyldige.
Det inkluderer tilståelsen, de stjålne genstande og
pistolen med fingeraftrykkene. Vi har ingen sag mod ham.
- Hvordan har du det? - Hvordan tror I? Jeg har kvalme.
Hvad forventer de, vi skal gøre?
En mand indrømmer, at han har myrdet fem kvinder.
Lige nu forlader han retten som en fri mand...
Hvad vil du have? Knægt, hvad vil du have?
- Hvad? - Mad.
De serverer mad her. Du vil elske det.
Undskyld. Jeg tager det samme som dig.
Jeg kan ikke læse menuen. Jeg glemte mine briller.
- Det var bare en prøve. - Anklager Hyatt så på mig.
Han sagde, jeg lod manden gå, at jeg satte ham på fri fod.
Ingen anden sad der, så det må have været dig. Jeg vil have suppe.
Jeg sender ham gerne i fængsel i 150 år.
Appeldomstolen havde afvist sagen, og det ved han.
Han prøver at stille mig i et dårligt lys, mens han henter stemmer i nyhederne.
Sydende rissuppe. Jeg elsker lyden, når de hælder risene i.
På min alder er det spændende.
For guds skyld. Hvad er det, vi gør?
Det er et spil.
Er jeg blevet advokat, så fem kvinder kan myrdes,
og drabsmanden går fri, fordi skraldemanden ikke hev i en arm.
- Ben, der er ingen leg. - Jo, det er.
Er vi ikke dommere, min egen?
Hver dag får vi spillerlisten og forklarer reglerne.
Vi siger: "Alt, der rammer sidebanen, er automatisk et 2. basehit."
Så rammer en klovn sidebanen, og markspilleren løber ikke efter bolden.
Løberen fortsætter. Så kommer træneren stormende.
Han siger: "Send ham tilbage til 2. base," og jeg siger: "Beklager."
"De har lige ændret reglerne. I dag er sidebanen okay."
Så løberen får point.
Det har altid været et spil. Nu har skurkene et bedre hold. De har bedre spillere.
Jeg tog mange noter i dine timer,
og jeg kan ikke huske, at du sagde noget om det.
Nu burde have taget mindre noter og hørt bedre efter.
Herligt. Alle jer nyvalgte er ens.
I er ikke engang gamle nok til at barbere jer.
Tror du, min retssal er anderledes?
Jeg løslader fyre, som har voldtaget hele skoledistrikter.
Skal vi sammenligne mavesår?
Jeg så dig vokse op. Du elsker at lide.
Du bærer dine lidelser ligesom en af dine fløjlsjakker.
Men jeg klager ikke. Jeg gør noget ved det.
Hvad gør du?
Flæsk med pandekager. Hvad kalder de det?
- Hvad gør du? - Jeg vil have suppe.
Inspektør Lowes, jeg er Picker. Jeg ringede.
Min kollega fandt ham.
Vi var på fodpatrulje, da vi så noget under buskene.
- Er der rørt ved noget? - Teknikerne ankom for fem minutter siden.
Det ligner samme metode som de andre.
Sikke noget svineri.
- Har I identificeret ham? - Nej, sir. Det er min kollega Nelson.
- Nogen tegn på kamp? - Nej, liget er vist blevet smidt af her.
Det er bare en lille dreng.
Der er et aftryk i græsset fra et køretøj.
Vi kan måske tage et aftryk.
Liget må være blevet kørt hertil.
Satans.
Buskene er uforstyrret, intet blod i græsset. Det skete et andet sted.
Han er bare en lille dreng.
Kan du ikke følge din kollega tilbage til bilen?
Javel, sir. Kom.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Bare en lille dreng.
Jeg har en lille dreng.
- Jeg har aldrig... - Kom, vi kører.
Bare en lille dreng.
Hvordan kan nogen gøre det?
- Kom så. - Hvorfor?
Hej, gutter.
Her kommer dommeren.
- Vil du have en drink? - Nej, tak.
Jeg så nyhederne. Du har vist brug for en drink.
- Hej, drenge. - Hej, far.
Et øjeblik.
Hvad med en flaske og et sugerør?
Foretrækker du en sludder, eller skal vi tale om det?
En sludder.
Tak.
Sikke et vejr.
Tror du, Dodgers vinder igen i år?
- Hvad med motorvejene? - Jeg skal nok tale om det.
Jeg elsker dig.
Og jeg elsker dig.
- Hejsa, nørder. - Sæt noget musik på.
Munken er her, små nørder.
- Ingen har noget, der er værd at stjæle. - Bare hold din kæft.
Jeg mener ikke nørderne.
Der ligger en vinhandel lidt herfra.
Munken ved bedst.
Goddag, lille forretning.
Vent. Slap af.
Lad os lige undersøge stedet.
- Vi kører, mand. - Vent.
Godt bytte, røvhul.
Døgnbutikken ligger heroppe. Den er stor og fuld af mennesker.
Hold ind bag den blå vogn. Det er noget, jeg ikke bryder mig.
De kører lidt langsomt, ikke?
1-A-41. Anmoder om oplysninger på en lyseblå Ford varevogn.
- 1-ATG-193. - 1-A-41, forstået.
- Jeg vil høre musik. - Nej, jeg skal tænke.
Blå Ford 1-ATG-193. Ingen arrestordre, men to ubetalte bøder.
1-A-41. Forstået.
Satans. Strisserne.
Slap af. Vi har ikke gjort noget.
- Er du okay? - Ja.
Jeg tager føreren.
- Hvad er der galt? - Kørekort og indregistrering.
- Hvad har jeg gjort? - Du har to ubetalte bøder.
Det må være en fejl. Jeg har betalt bøderne for længe siden.
- Kørekort og indregistrering? - Selvfølgelig.
- Hedder du Lawrence Monk? - Ja.
- Må jeg se dit kørekort? - Selvfølgelig.
Tegnebog.
- Hvad laver I på det her tidspunkt? - Ingenting. Vi kører bare en tur.
Kører I bare en tur?
- Nelson, kan du lugte noget? - Hvad?
- Kan du lugte marihuana? - Det ser sgu løgn...
- Det ved jeg ikke. - Vi har ikke røget noget.
- Mon de har mere bagi? - Skal jeg tjekke?
Ja.
Rør jer ikke!
Retssagen mod Lawrence Monk og Arthur Cooms begynder i morgen.
De er anklaget for drabet på ti-årige Daniel Lewin.
Statsadvokaturet bekræftede,
at drabet var led i en børneporno-ring,
hvor små drenge blev kidnappet, bedøvet og deltog i pornofilm og derpå dræbt.
Hvorfor standsede I sigtedes bil?
Vi tjekkede bilens nummerplade.
Der var ubetalte bøder.
- Hvad skete så? - Jeg informerede føreren.
- Mr. Monk? - Jeg informerede ham om bøderne.
- Hvad svarede han? - At det måtte være en fejl,
og at han allerede havde betalt dem. Jeg havde intet valg.
Jeg bad om at se hans kørekort og indregistrering.
Viste han dem?
Var de i orden?
Hvis føreren af vognen havde gyldigt kørekort og indregistrering
og samarbejdede, og alt, han havde gjort, var at undlade at betale et par bøder,
hvorfor gennemsøgte I så hans bil?
- Jeg kunne lugte marihuana. - Kunne du lugte marihuana?
Opførte de sigtede sig, som om de var påvirket af marihuana?
Var de høje?
Det ved jeg ikke. Men jeg kunne lugte marihuana.
Fandt I marihuana, da I gennemsøgte varevognen?
- Fandt I ikke noget? - Nej, sagde jeg jo.
Det var alt.
- Kunne du lugte marihuana? - Jeg er ikke sikker.
Enten kunne du, eller også kunne du ikke.
- Det kan jeg ikke sige, jeg gjorde. - Men du gennemsøgte vognen.
Min kollega bad mig om det.
Javel.
Sig mig engang...
Den pågældende sko,
den sorte gummisko... Var den synlig udefra?
- Hvad mener du? - Kunne man tydeligt se den?
Eller så du den først, da du åbnede sidedøren?
Jeg så den, da jeg åbnede sidedøren.
- Tak, betjent Nelson. - Jeg glemmer det aldrig.
- Det var alt. - Aldrig.
- Tak. - Høje Dommer,
vi anmoder om, at skoen udelukkes fra bevismaterialet.
- Anklageren vil sikkert bruge den. - På hvilket grundlag?
På grundlag af, at politiet ikke kunne gennemsøge bilen.
Ifølge Ross-afgørelsen i USA's højesteret
har politiet ret til at gennemsøge en bil, hvis de har mistanke om ulovlige stoffer.
Det fastslås i afgørelsen,
at hvis en betjent kan lugte marihuana,
er det grund til at mistænke ulovlige stoffer.
- Anklageren har ret. - Jeg henviste ikke til ransagningen.
Hvis anklageren havde tjekket papirerne, ville hun havde set,
at bøderne var ugyldige. Mr. Monk betalte bøderne for en måned siden.
Siden staten måtte afskedige flere kontormedarbejdere,
har færdselspolitiets data været helt op til 60 dage bagefter.
Det ved anklageren.
Betjentene handlede i god tro. De fik at vide, arrestordren eksisterede.
Det er lige meget, om de handlede i god tro.
Faktum er, at de ikke havde ret til det.
Mine klienter blev ulovligt tilbageholdt, hvilket afstedkom ransagningen.
Høje Dommer, politiet handlede korrekt.
De kan ikke tilbageholde beviserne på grund af en administrativ fejl.
Jeg skal overveje det.
Hvis I har sager, I finder relevante, så lytter jeg til dem på mit kontor.
Jeg kommer med en afgørelse i morgen kl. 10. Der holdes pause indtil da.
Det vigtigste bevismateriale er den sko,
en børnegummisko, der tilhørte Daniel Lewin, indsmurt i hans blod.
Den er det vigtigste led mellem de sigtede og forbrydelsen.
Uden den ender det måske med, at de bliver frikendt.
Hvis De tilbageholder bevismaterialet, afviser De i virkeligheden sagen.
Begæringen gælder politiets fremgangsmåde,
og hvorvidt ransagningen foregik korrekt.
Høje Dommer,
sagen her indeholder tortur
og seksuelt misbrug af og drabet på en lille dreng.
Vi tror, at andre børn har været udsat for lignende ting.
Jeg ved, hvor alvorligt det er.
Det burde du have indset, da du fremlagde sagen.
Du har gjort et dårligt stykke arbejde.
Alt afhænger af en tvivlsom ransagning, som du gør til mit problem. Fantastisk.
Jeg tillader intet, der kan omstødes af en appeldomstol.
Mr. Hingle gør sit arbejde, jeg gør mit, og jeg foreslår,
at du gør dit en lille smule bedre.
- Høje Dommer, jeg... - Har du eksempler fra andre sager?
Hvis ikke, så vil jeg ikke lytte til, at du fortæller mig, hvor alvorligt det er.
Jeg skal prøve at finde præcedens, en sag
eller en afgørelse, der kan støtte beviset,
og I får et svar i morgen kl. 10.
- Tak, Høje Dommer. - Høje Dommer.
Dommer Hardin, må jeg tale med Dem? Jeg har noget, jeg vil vise Dem.
- Hvad? - Et billede af en dreng.
Han er ti år gammel.
Hans fortænder er for store, og hans hår hænger ned i ansigtet.
Er du dr. Lewin?
Jeg var dr. Lewin. Det er jeg ikke længere.
Skolen vil vide, hvor mange de skal bestille, og hvilken størrelse.
Vi købte dem alle sammen. Jeg vil give dig et.
- Beklager, det kan jeg ikke tage imod. - Hvorfor ikke?
Det hjælper dig måske med at beslutte, om de skal frikendes.
Dr. Lewin, prøv at forstå, at det ikke er mig, der beslutter,
hvor skyldige eller uskyldige de to mænd er.
Jeg er sikker på, din søn var en vidunderlig dreng,
og jeg ved, hvordan...
Nej, det gør jeg ikke.
Jeg aner ikke, hvordan du må have det.
Kan vi sidde ned et øjeblik?
Jeg skal afgive en kendelse om noget, der intet har med de to mænd at gøre.
Det vedrører kun, hvordan et bestemt bevismateriale blev skaffet.
Min kone...
Hun tager en masse beroligende. Hun kan høre Danny skrige.
Vi måtte flytte. Hun blev ved med at gå ind på Dannys værelse.
Jeg måtte få hende væk fra alt det.
Hvordan kan nogen tortere et barn?
Hvordan kan man glemme den lyd?
De er uhyrer. De er ikke mennesker.
Se på billedet.
Det er min lille dreng,
ikke en sagsøger eller en lov.
Det er min lille dreng. Ikke en paragraf i loven.
Se på billedet, for fanden!
Jeg forstår, hvordan du har det.
Det gør jeg virkelig.
Men jeg har kun med loven at gøre.
Hvad med retfærdighed? Har du med det at gøre?
Passer det ind i det puslespil, som du kalder loven?
Du bekymrer dig sådan over de to uhyrers rettigheder.
Hvad med lille Dannys rettigheder?
Så let slipper du ikke.
Så let kan du ikke gemme dig.
Tag det her billede og se på det.
Det er det, det handler om.
Intet andet.
- En undermåler. - Jeg er uenig.
Jeg tilstår, at han ikke direkte er nogen nyskabende jurist,
men han er en stabil dommer, der læser på lektien.
Han er sikkert sød mod sin hund. Det er ikke godt nok.
Vi kan skændes hele natten. Det nytter ikke noget.
Det ændrer heller ikke på, at vi mangler en erstatning for Culhane.
Indtil da er vi ikke en fuldtallig domstol.
Vi må finde en mand, men det skal være den rette.
Men vi er forpligtiget til at finde ham.
Hvad med din ven Hardin?
- Han er dygtig. - Er han klar?
- Tæt på. - Hvornår taler du med ham?
- Snart. - Hvad betyder "snart"?
Ikke de næste ti minutter, og før det er for sent.
Men du taler med ham?
Det fungerer ikke længere.
Alle slagordene,
alle banaliteterne, man kommer med i dagligdagen, fungerer ikke længere.
Det føles, som om jeg er på den forkerte side. Alt er på den anden ende.
Den første dag på jurastudiet gik jeg på biblioteket.
Bøgerne var brune og røde og havde guldskrift og duftede dejligt.
Det var...
...som om jeg så sandheden,
i rækken af alle de bøger.
Sandheden.
Loven.
Du skal sige det med en dyb stemme, som om du er i et ekkorum. Loven.
Intet er rigtigt eller forkert.
Det er enten loven eller ikke loven.
Vi har et problem, for loven fungerer ikke længere.
Det viser sig, at rigtig og forkert betyder noget.
Han er på Max' alder.
Det sidste, han følte, var tortur.
Fem kvinder blev skudt i hovedet.
Ligene hober sig op, og jeg uddeler ammunition.
Skurkene får fat af en af de bøger,
og de finder noget, og jeg belønner dem.
Den var ment for den lille dreng og de fem kvinder, men det er lige meget,
fordi de fandt det,
og sådan er loven.
Hvad skete der med rigtig og forkert?
Det må stå i en af bøgerne.
Der er så mange bøger. Det må stå i en af dem.
Jeg ved ikke, om jeg kan fortsætte.
Jeg ved ikke, om jeg kan klare, at et endnu menneske forventer retfærdighed,
og jeg fortæller det modsatte.
Jeg ved bare...
Jeg ved det ikke længere.
Dette er afdeling 121 i Californiens højesteret.
Steven R Hardin er dommer. Sid ned og fald til ro.
I sagen mod Lawrence Monk og Arthur Cooms
anmodes der om, at visse beviser, tøj, der tilhører ofret, tilbageholdes
grundet en ulovlig ransagning.
Anklagemyndigheden mener, at beviset er afgørende for deres sag.
Jeg kan ikke basere min kendelse på, om det er sandt eller ej.
Mit kriterium er og vil altid være grundloven og Californiens love.
Hvis dette bevis er så afgørende, er det anklagemyndighedens ansvar
at sørge for, at det retter sig efter loven og præcedens -
loven og præcedens, som anklagemyndigheden er bekendt med.
Mit ansvar er at sørge for, at anklagede får en retfærdig retssag.
Hvis jeg bevidst tillod en procedurefejl eller lovovertrædelse,
så vil jeg ikke leve op til det ansvar.
Jeg vil være lige så forsømmelig, hvis jeg lod det passere
og tvang appeldomstolen til at omstøde en kendelse,
der var baseret på det bevismateriale.
Jeg tror, at den pågældende ransagning
vil anses for at være uden rimelig grund.
Selvom det er smerteligt, må jeg give forsvaret medhold
og udelukke bevismaterialet.
Høje Dommer,
som jeg sagde i går,
så er bevismaterialet det eneste led mellem de anklagede og forbrydelsen.
Hvis vi tvinges til at fortsætte uden det,
er vi ikke i stand til at retsforfølge sagen ordentligt.
- Vi er magtesløse uden det bevismateriale. - Det forstår jeg.
Jeg har intet valg.
Vi anmoder om, sagen afvises grundet utilstrækkelige beviser.
Hvad siger anklagemyndigheden?
Vi har heller intet valg. Vi har ingen indvendinger.
Sagen mod Lawrence Monk og Arthur Cooms er afvist.
De sigtede er hermed løsladt.
Gud velsigne USA, for fanden.
Nej.
- Kan vi gå nu? - Efter papirarbejdet.
Munken er fri. Lovens hjul har snurret.
- Det er lovens vægt. - Du var okay, mand.
- Tak. - Vil du have en drink?
Jeg gjorde mit arbejde. Damen med vægten har bind for øjnene.
Hun ser ikke klienterne, men det gør jeg.
Jeg tjekkede med advokatsamfundet. De sagde, jeg ikke behøver drikke med jer.
Nej.
Fandeme, nej.
Giv mig pistolen.
Dusty Baker.
- Baker er fantastisk. - Det burde han være for 800.000.
800.000 dollar?
- Det er mere, end præsidenten tjener. - Baker er bedre til at slå.
Nogle gange.
Steve Sax.
2. base.
Hvorfor tager folk radio med? Skal Vin Scully bekræfte, hvad de ser?
- Kom så, Sax. Gør noget. - Hvem er Sax?
- Ham, der skal til at slå. - Sax er dygtig.
Din kylling.
Han vil have flere penge end Baker.
Hvis Mays havde spillet i dag, havde han fået sin egen stat.
Hvad mente du med, at du ikke klager, men at du gør noget ved det?
Til frokost en dag sagde du, at du gjorde noget ved det.
- Gjorde jeg? - Ja. Hvad mente du?
Jeg er gammel og sludrer. Jeg ved sgu ikke, hvad jeg mener.
Hvad tror du, du mente?
Kast den dumme bold.
Pedro Guerrero.
- Det er ingen leg. - Ikke nu.
- Var det et homerun? - Nej, til 1. base.
- Hvorfor ikke nu? - Ikke nu.
- Hvornår? - Når du er klar.
- Klar til hvad? - Til det, jeg fortæller dig.
Jeg forstår det ikke.
Det gør du, når tiden er inde.
- Hvornår? - Snart. Kom så, Guerrero.
Den fyr er virkelig dygtig.
- Inspektør. - Endnu et lig?
Højst 11 år gammel.
Ingen legitimation. Det er utroligt.
- Dødstidspunkt? - Indenfor de sidste fire timer.
- Dækspor? - Aftryk.
Liget blev transporteret hertil.
- Har nogen set en varevogn i området? - Nej.
En betjent på rutinepatrulje fandt liget,
da han ledte efter kærestepar og den slags.
Et lille barn.
Hvad er det for et uhyre, der er på fri fod i den her by?
Jeg har aldrig set noget lignende.
Det har jeg.
Jeg ville tjekke, om du kunne betale kaution.
Jeg stiller huset som sikkerhed.
Politimanden. Klarer han sig?
Det er godt.
Lad mig vide, hvis der er noget, jeg kan gøre.
Det er pænt af dig. Du har vist gjort mere end nok.
Laver de virkelig nummerplader i fængsel, eller er det kun på film?
- Dr. Lewin... - Jeg er ikke vred.
Jeg forsøgte i det mindste at gøre noget.
Det eneste, jeg fortryder, er, at jeg ikke dræbte de uhyrer.
Vil du have syndsforladelse? Det får du ikke af mig. Prøv en præst.
Nej, jeg forstår.
Som menneske havde jeg også forsøgt at dræbe dem.
Men som dommer kan jeg ikke.
Bare rolig. Du myrdede ikke min søn, du har alt på det tørre.
Det var vel det, du ville høre.
Måske.
Men du myrdede en anden søn. Det bliver du nødt til at takle.
- Hvad mener du? - Har du ikke hørt det?
Du burde være i fængsel. De har et herligt kommunikationssystem.
Det er bedre end nyhederne.
Endnu en lille dreng blev torteret og myrdet i går aftes, ligesom Danny.
Endnu en far, der skal leve med de lyde resten af livet.
Og du skal se ham i øjnene og forklare, hvorfor du lod dem gå fri,
så de kunne myrde hans barn.
Denne gang var det din skyld, Høje Dommer.
Du myrdede ham.
Drengen havde været i live, hvis du ikke havde løsladt dem.
Fortæl faren om dine love.
Giv ham en forelæsning om dit dyrebare retsvæsen.
Fortæl ham alle banaliteterne.
Endnu bedre, sig dem til dig selv. Mig skal du ikke bekymre dig om, jeg er okay.
Jeg kan se manden i øjnene.
Jeg forsøgte at gøre noget.
Du dræbte hans søn.
Jamen, Steven, goddag.
Hej.
Ikke flere julelege.
Er du okay?
Vær sød at lukke døren.
Vil du have noget at drikke?
Sid ned. Det kan tage et par minutter.
Du beder mig fortælle dig noget, du måske ikke vil høre.
Du er ren, men lider. Men du er ren som sne.
Hvis jeg fortsætter, mister du den renhed for evigt.
Skal jeg fortsætte?
Jeg må have en drink.
Vi var ni.
Alle højesteretsdommere.
Du er en tro kopi af os. Samme ord, samme vrede. Præcis.
Det er du virkelig.
Du er deprimerende bekendt.
Vi sad og sammenlignede skrækhistorier,
og vi sagde: "Hvad sker der med loven?" ligesom dig.
Så var der en, der sagde noget mærkeligt.
Han sagde: "Vi er loven." Tænk på det. Det er vi.
Hele det forbandede system er blevet en professorterning,
som alle kan afpasse efter deres eget mønster, så længe det passer.
Det dur ikke blot at sige:
"Det, du laver, er ikke, hvad loven er skabt til."
"Det er ikke, hvad hensigten var. Men det er okay, fordi det passer."
Det dur ikke længere.
Se dig omkring. Alle kører rundt på rulleskøjter
eller jogger af sted med høretelefoner på.
Folk bliver hjemme for låste døre og skruer op for fjernsynet,
så de ikke behøver høre, hvad der sker. Hele verden holder frokostpause.
Hvorfor? Fordi ingen vil tage ansvaret.
Vi er ansvarlige.
Vi er dommere, for guds skyld. Vi er loven.
Vi lader det ske.
Så os ni...
Vi nedsatte en domstol.
Vores egen højeste instans.
Vi inspicerer de pinefulde sager, der er blevet fordrejet.
Vi dømmer.
Vi fuldbyrder dommen.
Det er bare løgn.
Nu er det tid til at få svinet hænderne til.
Nogen har kidnappet retfærdigheden og gemt den i loven.
Hvem er bedre end os til at finde den?
Det ved jeg ikke.
Jeg ved det bare ikke.
Du er nået til, hvor vi er. Du er en god mand, som vil være en god dommer.
Men du ved ikke længere, hvad en god dommer er.
Vi er otte og har en ledig plads.
Dommer Culhane var den niende.
Sig ikke, at du aldrig har overvejet det. Hvis du gør, så lyver du.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Er du med eller ej?
Der er ingen mellemvej. Tiden er løbet ud.
Takker du nej, kan du ikke bevise, hvad du har hørt,
og du kan fortsætte med at vride hænder.
Hør her.
Jeg kan sove om natten.
Det kan jeg virkelig.
Kan du?
Beamer, Albert R.
Alder: 28. Højde: 170 cm.
Vægt: 65 kg. Tidligere straffet.
1977 for væbnet overfald.
1980 for indbrud. Han afsonede tre år.
Den 8. februar 1981 hævede mr. og mrs. Lear - henholdsvis 66 og 64 år gamle -
200 dollar fra en pengeautomat uden for Pacific Bank kl. 23.00.
På vej tilbage til deres bil, der holdt ti meter væk,
blev de angrebet og røvet med en pistol i nakken.
Mrs. Lear fik pistolen i tindingen, da hun skreg.
Mr. Lear blev skudt og døde.
Mrs. Lear fik kraniebrud.
Albert Beamer blev arresteret to dage senere,
da han forsøgte at bruge et af mr. Lears kreditkort.
Under retssagen identificerede mrs. Lear ham som voldsmanden.
Beamer blev dømt til døden. Straffen blev anket.
Rettens stenograf, Martin Peel,
døde af et hjerteanfald, før hans noter kunne renskrives.
Han var gammel i gårde og brugte sit eget stenografisystem.
Ed Lynn var dommer og ville spare nogle penge under retssagen.
Han bestilte ingen daglige renskrivninger.
Resultatet var, de kun havde Martin Peels noter, men ingen kunne oversætte dem.
Appeldomstolen afgjorde, at eftersom der ingen gyldig retsprotokol var,
kunne man ikke behandle ankesagen og beordrede en ny retssag.
Det var efter, han var kendt skyldig og dømt.
Det eneste vidne, mrs. Lear, døde af et slagtilfælde.
Obduktionen viste, at slagtilfældet skyldtes hendes hovedkvæstelser.
Eftersom der ikke var nogen vidner, var der ingen grund til at genoptage sagen.
Beamer gik fri.
- Nogen spørgsmål? - Havde han et alibi?
Han sagde, han så fjernsyn derhjemme den aften.
- Kan det bekræftes? - Han var alene hjemme.
Hvordan forklarede han det stjålne kreditkort?
Han sagde, han fandt det på gaden. Han erkender, han brugte det.
Andre spørgsmål?
Hvad er dommen?
Skyldig.
- Hvornår tager du hjem? - Snart.
Har du fået noget at spise?
Hvornår?
I går.
I går?
Du ser ud ad helvede til.
- Tak. - Det var så lidt. Vil du have en pizza?
Nej, jeg vil ikke have pizza.
- Tag hjem, Harry. - Om lidt.
Du kan se på det, så længe du vil. Ordene ændrer sig ikke.
Det ved jeg godt.
Hvis du ikke hviler dig og får noget at spise, så dør du.
Hvis ikke du tager hjem, så dør du her.
Du skal ikke dø her, for så skal jeg udfylde alle papirerne.
Og jeg står i papirarbejde til halsen.
Svaret findes her et sted.
- Det gør det altid. - Det er der i morgen.
Okay.
- Lad os købe en pizza. - Jeg hader pizza. Vi drikker os fulde.
Hvad? Du er altid bekymret for mit helbred.
Du kan dø på en bar. Der kan jeg bare efterlade dig.
Men når ligene havner på mit skrivebord, så bliver det en hæmsko.
Jeg troede, der var en anden. Nu gør jeg ikke længere.
- Hvad? - En kvinde ved, når der er en anden.
Det gør hun. Men man ved det bare i sengen.
- Hvad er der galt med dig? - Ingenting.
Jeg mister dig, og jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre ved det.
Og det skræmmer mig. Det er, som om du trækker dig væk fra mig,
som om du tager et andet sted hen.
Og jeg ved ikke, hvordan jeg skal bekæmpe det.
Undskyld. Jeg har virkelig gjort livet surt for dig.
Det er ikke dig. Det er ikke os.
Jeg prøver at få rede på, hvad jeg gør.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Jeg er så stolt af dig.
Du skal ikke være alt for stolt.
Hvorfor ikke?
Jeg lever måske ikke op til dine forventninger.
Du kan aldrig skuffe mig.
Marvin Dawson.
29 år, 72 kg, arresteret otte gange, to domme.
1977, væbnet røveri og 1980, væbnet overfald.
20. august 1980.
En guldsmed ejet af Victor Willis beliggende i Spring Street røves,
og mr. Willis bliver skudt og dræbt.
Den lokale stikker fortalte politiet, at Dawson begik røveriet.
Politiet viste et billede af Dawson til vidnerne, der identificerede ham.
En kendelse blev udstedt på baggrund af identificeringen, stikkeren
og Dawsons tidligere straffeattest.
Hans lejlighed blev ransaget. De stjålne smykker blev fundet
sammen med en strikhue og en revolver kaliber .22.
Prøver bekræftede, at ofrene blev skudt med det våben.
Dawson blev arresteret på en lokal bar.
Han fik oplæst sine rettigheder og hørte om smykkerne og pistolen.
Han gav afkald på sine rettigheder og tilstod.
Dawson blev dømt til livstid.
Sagen blev anket af hans advokat på baggrund af ransagningskendelsen,
der erklærede, at politiet ledte efter "stjålne smykker"
og at kendelsen burde have været mere specifik.
"Stjålne smykker" kunne have været smykker fra et andet røveri.
Det havde givet politiet frie tøjler.
Appeldomstolen afgjorde, at ransagelsen var ugyldig,
og at smykkerne og våbnet ikke kunne tillades.
Og derfor kunne den efterfølgende tilståelse heller ikke.
Dawson klarede frisag.
Hallo? Ja.
Dr. Harold Lewin, der skulle for domstolen
for at have skudt en betjent,
har tilsyneladende begået selvmord ved at tage en overdosis sovepiller.
Dr. Lewin er far til Daniel Lewin, en af de ni brutalt myrdede børn
i, hvad politiet har mistanke om, er en børneporno-ring.
Lawrence Monk og Arthur Cooms, der var anklaget for mordet på Daniel,
blev løsladt, og sagen blev henlagt,
da dommer Hardin afgjorde, at et afgørende bevis,
der forbandt dem med Daniel, ikke kunne bruges.
Da kendelsen blev bekendtgjort, forsøgte Lewin at skyde Monk og Cooms.
I kampens hede blev en politibetjent såret.
Dr. Lewin bad sin kone om tilgivelse.
Skyldig.
Her.
Flowers, gider du holde op med at være så besværlig?
Jeg har ikke lyst til at løbe rundt efter dig, når jeg lige har spist frokost.
Flowers, det her er for dumt.
Hør, jeg kravler ikke rundt på alle fire for at lede efter dig
og ødelægger et par udmærkede bukser.
Så jeg bliver nødt til at skyde ind under nogle biler.
Kuglerne rikochetterer overalt,
og en af dem kunne punktere en benzintank.
Bilen eksploderer, og du bliver stegt.
Så skal jeg udfylde alle de rapporter om bilen,
og retsmedicinerne kommer og lægger dig i en sort plastikpose,
og det giver mig en masse papirarbejde,
og du ved, hvor meget jeg hader papirarbejde.
Jeg kunne såre dig. Det betyder ambulancefolk
og ambulancer og en masse larm.
Så skal jeg på hospitalet og afhøre dig,
og det er to sæt rapporter.
Så jo mere jeg tænker over det
og vejer alle mine muligheder,
så indebærer det mindst papirarbejde, hvis jeg bare skyder dig.
Det må jeg lade dig, hvis man skal gemme sig, så er en Cadillac et godt valg.
Han er biltyv. En af de bedste.
Han har stjålet udenlandske biler til en bande, der sender dem over grænsen.
Vil de have en blå BMW coupe, så stjæler Flowers en til dem.
Der er ingen problemer. Han leverer årgang, mærke og model.
Han arbejder også for et par lokale forbrydere.
Hvis de skal bruge en bil, bestiller de en fra Flowers.
Vi har overvåget ham og et p-hus, som han især holder af,
og han skuffede os ikke. Det var pærelet.
Han er skrækslagen for at komme i fængsel for tredje gang.
Flowers, det er detektiv Lowes.
Goddag.
Det ser ikke så godt ud for dig.
Det ved jeg godt. Jeg vil forhandle. Hvad vil I have?
- Tredje gang... Det står skidt til. - Du er dygtig.
Den bedste. Alle kan åbne de amerikanske. General Motors er en ren invitation.
Tyskerne laver nogle gode biler. Jeg kan skaffe hvad som helst.
Det var ikke lige det, vi havde i tankerne.
- Tre gange... - Vil I have navne?
Jeg giver jer navnene. Det er en stor forretning.
De går via Mexico og så tilbage gennem Texas. Det er et godt tilbud.
Det må du gøre bedre. Din partner var en hård nyser.
Som en klippe. Han gav os flere navne og datoer, end vi kunne bruge.
Vi havde brug for mere end en stenograf.
Hvad fanden vil I have?
Fortæl Lowes, hvad du fortalte mig om varevognen.
Varevognen?
Varevognen.
Ja, men hvad får jeg ud af det?
Hvis det fører til arrest, slipper du måske. Biltyveri giver en masse papirarbejde,
og du ved, jeg hader papirarbejde.
Hvad mener du med "måske"?
Hvis du ikke kommer med noget godt,
så sidder du inde så længe, at når du kommer ud, så er der ingen biler.
Folk kommer rundt på transportbånd.
Okay, varevognen.
Den var blå. Jeg stjal den til tre fyre, der skulle bruge den et par timer.
Jeg skulle hente den for dem og efterlade den samme sted,
så ikke engang ejeren vidste, den var stjålet. Det var lidt siden.
Jeg skaffede vognen og ventede, til de kom tilbage,
og så afleverede jeg den tilbage.
Der var blod bagi og mudder på dækkene, som om de havde kørt i en park,
og der var en barnesko. Jeg så ikke nærmere efter.
Jeg vidste ikke, de ville dræbe et barn. Jeg skaffede bare en bilen.
Det var alt, det sværger jeg.
Flowers.
Det er meget vigtigt. Hvem var fyrene?
De er psykopater. Tre sorte fyre. De er til porno.
De kidnapper børn og bruger dem i film og den slags.
Jeg vil finde dem.
Jeg vil virkelig finde dem.
Jeg vil hjælpe dig, for jeg sværger, jeg vidste ikke, hvad der foregik.
Vi tror på dig.
Har vi en aftale?
Goddag.
- Jeg hader det her. - Ikke så snerpet. Maden er gratis.
- Hvad laver jeg hos Walden? - Ellen ville have, du skulle møde ham.
Han har talt om, hvordan vi pylrer om kriminelle.
- Jeg vil ikke møde ham. - Vi er her.
Og han er der, så hold op med at kværulere og få det overstået.
- Dig først. - Nej.
Jeg lovede Ellen, at du ville komme.
Desuden vil jeg have, folk skal se dig. Du er ret sød af en dommer at være.
- Emily. - Mrs. Cummins, goddag.
- Jeg er glad for, I kunne komme. - Tak.
- Steven. - Hej.
Det her er senator Walden.
- Steven og Emily Hardin. Rare mennesker. - Senator.
- Er du Hardin fra højesteretten? - Ja.
- Rart at møde dig. - I lige måde.
Hvorfor snupper I jer ikke en bid og hygger jer,
mens jeg viser senatoren rundt?
- Tak. - Mor jer.
Du havde ham i din hule hånd.
Kan vi gå nu?
Emily.
- Janet. Farvel. - Jeg har prøvet at få fat på dig hele dagen.
Jeg sad hos tandlægen i to og en halv time
og lyttede til muzak og læste ungdomsblade.
- Du ser lidt træt ud. - Jeg er lidt træt.
Vi kunne rejse væk et par dage.
- Og gøre os selv til grin som sidste gang. - Det lyder godt.
- Du må være lettet nu. - Hvorfor?
Med hvad der er sket med de børnemordere.
Hvad mener du?
Det var i nyhederne. De to fyre, som alle troede, dræbte de børn,
dem, du slap fri, så alle kritiserede dig. Kan du huske det?
Politiet har lige arresteret tre andre mænd. Det var i nyhederne.
Hvornår skete det?
Lige nu. Jeg troede, du vidste det. Du fremstod i et godt lys.
Jeg er virkelig glad på dine vegne.
Er du okay?
Jeg har det fint. Undskyld mig.
Det er infielden, der er den vigtigste.
Man skal dominere infielden.
Du spiller 1. base, fordi du kun kan kaste 20 meter.
Davs. Kender du George Tillis? Han arbejder for justitsministeriet.
Han ved ikke en pind om baseball, men han er okay.
- Jeg må tale med dig. - Kom i morgen.
- Nævn et hold, som... - Jeg må tale med dig nu.
Hvad er der galt?
Undskyld.
- Hvad er der galt? - Har du hørt det?
- Om hvad? - Monk og Cooms.
De er uskyldige. Vi må stoppe ham.
Vent. Hvor har du hørt det?
Tre andre mænd er lige blevet arresteret. Vi må samle gruppen med det samme.
For det første skal du slappe af, og hvordan ved du, de er skyldige.
Læg fraserne på hylden.
Jeg samler oplysninger om de tre mænd. Du samler gruppen.
Det er ikke så let, som du tror.
- Hvad? - Det kan tage lidt tid.
- Hvad mener du? - Det er ikke let. Måske i morgen.
- I aften. - Jeg kan ikke love noget.
I aften.
Jeg skal prøve.
Detektiven hedder Lowes. Han fik tippet fra en stikker.
De mistænkte blev arresteret i morges
tilsyneladende midt i at lave en børnepornofilm.
Der er masser af beviser, der forbinder dem med de myrdede,
blandt andet film med dem og tøj.
En af de tre vil vidne imod de andre, hvis han går fri.
Sagen ser skudsikker ud.
Så sig da noget, for guds skyld.
Hvordan kan vi være sikre på, at de mænd er skyldige?
Er det ikke lige meget? Der er tvivl med hensyn til Monk og Cooms.
I ved noget, som jeg ikke gør.
I ser på mig, som om jeg taler et fremmedsprog.
Hvad vil du have, at vi skal gøre?
Hvad vil jeg have? Er det mig, der er vanvittig?
Vi må gøre noget angående Monk og Cooms, og det skal være nu.
- Det er det, jeg vil have. - Så enkelt er det ikke.
Jeg tror udtrykket, alle leder efter, er: "Vi kan ikke".
Se ikke så fåret ud. Vi kan ikke. Gid vi kunne.
Er du klar over, hvor risikabelt det her er?
Ved du, hvor sårbare vi er?
Maskineriet kan ikke stoppes nu.
Vi ved ikke, hvem han er. Og han ved ikke, hvem vi er.
Det er ikke, hvad du vil høre. Det er heller ikke, hvad vi vil høre.
Vi er i knibe. Vi kan ikke gøre noget.
Det dur ikke.
Vi har forsøgt at træffe sikkerhedsforanstaltninger mod det her.
Der er altid en risiko. Vi må veje den risiko
op mod, hvad vi har viet os til at opnå.
- Det er det værd. - De er uskyldige.
Det er ikke det værd. Intet er det værd.
Hvem tror du, at du er? Leder af gymnasiets debatforum?
"Det er bedre, at ti skyldige går fri, end at en uskyldig dør."
Det vinder du en pris for.
Problemet er, at sådan fungerer det.
De ti skyldige dræber sikkert igen.
Så dør der mindst ti uskyldige mere.
- Begynd at regne på det. - Det her er vanvittigt.
Står det skrevet noget sted, at du er den eneste med en samvittighed? Svar.
Vi er her alle, fordi det skræmmer os, hvad der sker i verden derude.
Vi tager risikoen, men vi bryder os heller ikke om det.
Det giver også os kvalme. Vi har også en familie.
Vi er også helt almindelige.
Vi valgte at sidde ved dette bord og tage del i, hvad der foregår her,
inklusive den smerte, det medfører.
Du er som en bombepilot, der smider bomber,
så du slipper for at se, hvor de rammer. Det er en forbandet skam.
Vi kan ikke lade det her ske.
Det er intet, vi kan gøre.
Jeg har ikke svarene,
og jeg ved bestemt heller ikke, hvordan det hele passer sammen,
men der er tydeligvis noget galt her.
Jeg er ansvarlig, og jeg lader det ikke ske.
- Beklager. Der er intet, vi kan gøre. - Jeg kan gøre noget.
Hold op med at vrøvle.
Hvor skal du hen?
Det føles, som om vi er blevet dem...
Detektiv Lowes?
- Ja. - Må jeg tale med dig et øjeblik?
- Sid ned. - Tak.
Vil du have en øl?
Jeg vil gerne stille dig nogle spørgsmål om børnemorderne.
Jeg regnede ikke med, at du kom for at se folk spise.
- Var det en korrekt arrestation? - Er du journalist?
Nej.
Vil du lege tampen brænder?
Du er ikke fra politiet. Dit tøj er for pænt.
- Spiller det nogen rolle? - Det kan du fandeme bande på.
Du er jo dommeren.
- Du er Hardin. - Var det en korrekt arrestation?
Hvad har du gang i?
Ja, den foregik korrekt. Vi har masser af bevismaterialer
plus en tilståelse fra en af dem. De gjorde det.
Det kræver en anden slags mennesker at gøre, hvad de gjorde.
- Det ved jeg godt. - Gør du?
Er du sød ikke at sætte dem på fri fod til en forandring?
Det er ret irriterende. De dræber folk, jeg fanger dem, og du sætter dem på fri fod.
Jeg må indrømme, at det giver os arbejde, men det er lidt trættende.
Monk og Cooms? Du var sikker på, de var skyldige, da de blev løsladt.
- Det er sødt. - Du var sikker.
Det var jeg. Jeg er arbejdsnarkoman.
Jeg har ingen familie. Jeg har ingen kæreste.
Jeg længtes aldrig efter at vende tilbage til min lejlighed,
så jeg arbejder, indtil jeg får et svar.
Ikke fordi jeg er noget geni, men fordi jeg ikke har andet at lave.
Jeg ville have de to fyre. Jeg troede, det var dem.
Så dukker der et par andre skiderikker op, og de viser sig at være de skyldige.
Men de to første to havde jeg knaldet.
Det havde måske taget lidt tid, men jeg havde fået fat på dem,
ellers er det det samme.
Alt, jeg har, er tid.
Det er fordelen ved arbejdsnarkomanen.
Vi er ikke for kløgtige.
Vi er bare ihærdige.
Vil du fortælle mig, hvorfor du er her?
Jeg ved det faktisk ikke.
Jeg vil vide mere om Monk og Cooms.
- Hvorfor? - Det er min sag.
Efter tre øl er jeg ved at være fuld,
og jeg har drukket flere end fire.
Jeg tror, at du lyver, så vandet driver.
Der er noget i gærde, men du siger ikke, hvad det er.
- Intet. Tro mig. - Hvorfor?
Fordi det har jeg brug for.
Okay, som du vil. Hvad vil du vide?
- Hvor er de? - Mange forskellige steder.
De har ingen fast adresse eller den slags.
De plejer at være i et forladt pakhus i centrum.
Jeg ved ikke, hvad de laver, og jeg vil ikke vide det.
Hvor i centrum?
Spring Street. Vil du have adressen?
2420. En gammel, forladt bygning.
Du planlægger ikke at besøge dem, vel?
Selvfølgelig ikke.
Tak for din tid og din tålmodighed.
- Jeg påskønner det. - Som sagt så har jeg masser af tid.
Det er over din sengetid.
- Hvad vil du? - Jeg ledte efter dig.
Hvad fanden vil jeg ellers lave her midt om natten?
Her er jeg.
Jeg er bekymret for dig.
Er du?
Hvorfor?
Jeg vil vide, hvad du har tænkt dig at gøre.
Jeg ved ikke hvad, men noget gør jeg. Det ved du godt.
Du tror sikkert, du skal pudse din rustning
og rasle af sted på korstog.
Jeg ved også, at så ligetil er det ikke.
- Ved du, hvad du risikerer? - Fortæl.
Du afslører måske det hele
- og alle sammen med det. - Jeg forsøger at undgå det.
Du er vældig hurtig til at bringe andres fremtid i fare.
Det er modigt af dig.
Du er ikke selv helt ufejlbarlig.
Du er lige så involveret, som vi andre.
- Det er sent. - Tænk på vores mål.
Og hvad vi har opnået. Er det værd at risikere det hele?
Så du hytter ikke dit eget skind, men tænker på sagen?
Hvor nobelt. Det må være træpanelerne.
Jeg taler om os alle, vores liv og vores arbejde,
i modsætning til to fyre, som sikkert har begået mange andre forbrydelser.
Det her handler om en speciel forbrydelse, som de ikke er skyldige i.
Tror du, at gruppen vil se til, mens du afslører det hele?
Det kan de ikke.
Hvad med dig?
Jeg er let at finde, jeg står i telefonbogen.
Lad være.
17-D, betjent anmoder om hjælp. Hvad er din position?
17-D er på Sixth Street.
- Jeg er på vej. - Forstået, 17-D.
Hvad fanden laver du her?
- Han spørger dig om noget. - Hvem har sendt dig?
- Ingen. Jeg vil tale med jer. - Han prøver at stjæle noget.
- Hvad? - Du begår en stor fejltagelse.
Lyt nu bare til mig.
Hvis jeg ville stjæle fra jer, var jeg så kommet alene?
- Ubevæbnet? - Tag ham hen i lyset.
Du virker bekendt.
Prøver du at snyde os?
Satans.
Det er dommeren.
Vi har sgu fået fat i dommeren.
Jeg vil tale med jer.
Det er alt. Jeg er ligeglad med, hvad I laver.
- Det vedkommer ikke mig. - Spyt ud.
I skal tage væk herfra.
Det skal være nu.
- Hvad? - Jeg banker ham sgu.
Hør her. Jeg forsøger at beskytte jer.
Beskytte os? Det er dig, der behøver beskyttelse, kammerat.
Nogen prøver på at dræbe jer.
Hvem vil dræbe os?
- Jeg ved det ikke. - Hvad rager det dig, hvis nogen er efter os?
Det er, fordi han godt kan lide os, ikke?
Kan du godt lide os?
Han kan godt lide os.
Hør, du. Ud med sproget.
Du sniger dig herind - en dommer. Du fortæller os, nogen vil dræbe os,
men du ved ikke hvem og vil ikke sige, hvorfor det rager dig.
Hør, den mand skal man ikke ophidse.
Jeg mener det. At dræbe er hverdagskost for ham.
Så det er bedst, at du svarer, og at du gør det nu.
Jeg ved ikke, hvem der er efter jer.
Men nogen er, og jeg prøver bare at advare jer.
Det er lige meget hvorfor.
Han leger med os, mand.
Ja, det tror jeg.
Æter.
Magnesium.
Cyanid.
I har et PCP-laboratorium.
Du skyder ikke.
Hvis jeg taber det her herinde...
...så er det slut. Sig, han skal lægge pistolen fra sig.
Læg den fra dig.
Nogen vil slå jer ihjel.
Hvis I lytter til mig og stikker af,
så finder I ud af hvorfor, for jeg vil afsløre det hele.
Alt.
Jeg gør det for min skyld, ikke jeres.
Jeg er dødbange, okay.
- Så bare slap af. - Vi kan tale om det.
- Du kan selv slappe af. - Tag det roligt, okay, dommer?
Overvej det.
Stå stille!
Smid våbnet.
Warren Laws, 22 år. Syv domme, en grov forbrydelse.
Væbnet overfald den 28. august 1979.
Afsonede to år.
Den 8. december 1981 kl. fire blev en døgnkiosk røvet.
Ekspedienten fortalte den bevæbnede mand, at hun ikke havde nogle kontanter...
...transporten af den mistænkte krænkede hans rettigheder.
Laws blev løsladt.
Er der nogen spørgsmål?
Hvad er kendelsen?
Visiontext tekster: Christina Mohr
DANISH