Tohle je Blp...
Nejlépe střežené tajemství tady...
vlastně kdekoliv.
Nevypadá to opravdu nic moc,
ale tento kousek skály skrývá nejedno překvapení.
Život je tady prostě úžasný.
Jen ne pro slabší povahy.
Většina lidí má koníčky jako vyřezávání nebo vyšívání,
ale my máme raději něco jiného...
Něco, čemu říkáme....
Dračí závody!
Omlouvám se, Rybinoho. To bylo tvoje?
No tak! Snoplivče, to bylo moje!
Tady máš, zlato.
Už jsem ti dnes řekl, jak jsi krásná? Je to totiž pravda.
Poleťme, Brku...
Začíná to tady smrdět.
Ne, stále tě nesnáší.
Podpalme to tady, Hrku!
Tak jo!
No tak!
Jo!
Dvojčata zvyšují na devět!
Astrid zaostává se třemi.
Rybinoha a Snoplivec nemají nic.
A Škyťák je...
Bůhví kde.
Vystrašil jsi ho tím proslovem, že ano, Kliďasi?
Co to děláš, Snoplivče? Teď vyhrajou.
Je to moje princezna. Splním jí vše, co je bude chtít.
Rafana? Nepokusila se tě pohřbít zaživa?
Bylo to jen na pár hodin.
Pozor!
S draky jsme kdysi měli problém,
ale to bylo před pěti lety.
Teď všichni chtějí k nám.
A vlastně, proč ne?
Máme vlastní stáje,
bezedné občerstvovací stanice,
myčku pro draky,
A podle mě máme tu nejlepší protipožární ochranu.
Už je čas, Tlamoune.
Vskutku. Poslední kolo!
Černá ovce! Poleť, Buřino!
Ještě můžeme vyhrát!
- No tak, Brku! - Leť!
Rychle, Flákoto!
Leť, leť!
Tohle je tvá chvíle.
Užij si let!
Nahoru, nahoru, nahoru!
Ano! Dobrá práce, Flákoto!
Tady máš, zlato. Ta je za deset bodů.
Jo! Černá ovce!
Vy se přetahujete o Rafanu?
- Mám to v kapse! - Společně.
Ale ne!
Nikdo mě už nezastaví!
Až na mě. Letíme na jednom drakovi, chytráku.
Neber mi mou slávu.
- Dostaň je, Astrid! - Má sláva!
- Všechno vždy pokazíš! - Žádná ovce, žádná sláva.
Mám tě!
- Páni! - Astrid! - To je ono!
To je moje budoucí snacha.
- Promiň. - Buřino!
Celkem tedy 13 bodů! Astrid zvítězila!
Ano, Blp je téměř dokonalý.
Má píle se vyplatila. A to je dobře,
protože s Vikingy létajícími na dracích
je svět hned o něco větší.
JAK VYCVIČIT DRAKA 2
Přeložil: Bac Korekce: Miki226
www.neXtWeek.cz
Jo!
Co myslíš, kamaráde?
Nezkusíme to ještě jednou?
Bezzubko, bude to v pohodě.
Připraven?
Jo!
Tohle je prostě úžasné!
Tak už ne...
Bezzubko!
Ale ne!
Z čista jasna se to tam objevilo.
Budeme muset zapracovat na tvém plachtění.
Se zablokovaným ocasem
stojí ta záchranná akce za nic, co?
Vypadá to, že jsme našli další.
Ale no tak, co je? Chceš, abych se omluvil?
To proto se takhle šklebíš, ufňukánku?
Tak co tohle?
Cítíš to?
Chceš, abych měl potom výčitky?
Ale no tak, přece bys neublížil jednonohému...
Máš pravdu, máš pravdu. Vyhrál jsi.
A je na zemi! To je ale nepříjemné!
Draci a Vikingové...
...jsou opět nepřáteli.
Bojují na život a...
Ale no tak.
Víš, že se to nedá umýt.
Jak to pojmenujeme?
Tak třeba "Svědivé podpaží".
Co myslíš, kamaráde?
Myslíš, že tam najdeme pár Rubavců?
Nebo ve skalách najdeme Plíživou Smrt?
Kdo ví? Možná konečně najdeme dalšího Nočního Běsa.
To by bylo bezva.
Tak co ty na to? Letíme dál?
Dobré odpoledne, milostivá.
Kde jsi byla?
Ahoj. Vyhrávala jsem závody, jak jinak...
Ale ta správná otázka je, kde jsi byl ty?
- Vyhýbám se mému otci. - Ale ne...
- Co se stalo tentokrát? - Tohle se ti bude líbit...
Probudil jsem se...
Slunko svítilo, na střeše zpívali Hrůzaci hroziví...
Přiloudal jsem se na snídani v domnění, že je vše v pořádku, ale řekl mi:
"Synu, musíme si promluvit."
"Teď ne, tati. Celej den se budu flákat, promiň."
Jednak takhle nemluvím. Kdo to měl jako být?
A za druhé...
Co to děláš rameny?
Dost mi tím lichotíš.
V každém případě...
"Jsi chlouba Blpu, a nemohl bych být na tebe hrdější."
"Díky, táto..."
"Taky jsem ze sebe celej pryč."
Copak já takhle máchám rukama?
Zrovna jsi to udělal!
Dobře.
Nehýbej se...
Mluvím vážně.
"Už jsi dospělý..."
"Žádný náčelník by si nemohl přát lepšího následovníka, a tak jsem se rozhodl..."
"...udělat tě vůdcem!"
Bože můj!
Škyťáku, to je vážně skvělý!
Strhneš ze mě naviják, Má hodně citlivou kalibraci.
Jo, takže...
Takže to teď řeším.
- Co jsi mu řekl? - Nic.
Jakmile se otočil, tak jsem se vypařil.
No...
Je to velká zodpovědnost.
Mapa bude muset dozajista počkat. A...
S Bezzubkou budu létat já, protože nebudeš mít čas...
To není nic pro mě, Astrid.
Všechny ty proslovy, plánování, řízení vesnice, to umí on.
Myslím, že ti uniká pointa.
Byl bys náčelník...
Je to velká pocta. Já bych byla nadšená.
Já...
Nejsem jako ty.
Víš přesně, kdo jsi. Vždy jsi to věděla...
Ale já se ještě snažím najít mé já.
Vím, že nejsem jako můj otec.
A nikdy jsem nepoznal svou matku...
Kdo vlastně jsem?
To, co hledáš, není tam venku, Škyťáku.
Je to tady uvnitř...
Možná jsi to ještě nezjistil.
Možná.
Ale víš...
Něco tam venku přeci jen je.
Škyťáku...
Panečku...
Drž se u mě.
Co se tady stalo?
V klidu, kamaráde.
Škyťáku!
- Pal! - Astrid! Pozor!
Škyťáku! Škyťáku! Škyťáku!
Škyťáku!
Pozor na ocas!
Svažte ho!
Je to to, co si myslím?
- Nechte toho! - Buřino!
- Pozor! - Co to děláte?
Jsou zpátky!
To mě podrž.
To je Noční Běs.
Myslel jsem, že vyhynuli.
Štěstí se k nám opět vrátilo!
Myslím, že tenhle druh Drago
- v jeho dračí armádě nemá. - V dračí armádě?
Nechceme potíže.
Na to jste měli myslet předtím, než jste ukradli naše draky
a udělali jste tady z toho kůlničku na dříví!
- To je pravda! - Podívejte!
- O čem to mluvíte? - Myslíte, že jsme to udělali my?
Chytání draků je opravdu dřina.
Pak se sem vplíží dobrotiví jezdci a zase je osvobodí.
Cože? Jezdci?
Jsou i další dračí jezdci?
Další jezdci, co s tebou včera nekradli? To mi řekni ty.
Můžeš mít na své straně chrliče ledu,
ale my musíme splnit kvótu.
Jak bychom to měli vysvětlit vůdci Dragovi Bludvistovi?
Komu že?
Dává něco z toho smysl?
Očekává, že mu zítra dodáme draky do jeho armády.
A Drago nesnáší výmluvy.
Tohle mi udělal naposledy, když jsem přišel s prázdnou.
Slíbil, že příště nebude mít takové pochopení.
Podívejte se, my nevíme nic o zlodějích draků,
nebo drakovi, který chrlí led.
Nebo dokonce o vašem bláznivém šéfovi a jeho armádě, dobře?
Vraťte nám zpět našeho draka a my zase půjdeme.
Budeme jen podivní cizinci, které jste nikdy nepotkali.
Kde jsou mé způsoby?
Jsem Eret, syn Eretův.
Nejlepší žijící lovec draků.
Konec konců...
Jen tak někdo nechytí Nočního Běsa.
Tohle je Bezzubka a říká, že odcházíme.
Hned.
To říkají vždy. Do nich!
Pozor!
Buřino, honem! Leť, leť!
Stejně o ty draky jednou přijdete, je vám to jasné?
Drago si pro všechny přijde!
Honem, Flákoto, poleť.
- Zdravím, Kliďasi! - Jak se máš?
Překrásný den. Ahoj, bezva závod.
Omlouvám se vám.
Nějaké zprávy o Škyťákovi?
Asi je teď na konci světa.
Seš si jistý, že mu chceš předat řízení vesnice?
Odchod do důchodu můžeš ještě odložit.
Zvládne to. Uvidíš.
Tady ho máme.
Chlouba Blpu.
Kdopak se nám to rozhodl, že taky přijde do práce?
Omlouvám se za zpoždění.
Hele, tati, můžeš na slovíčko?
Chceš mi něco říct?
Chtěl bych, ale ne to, co si myslíš.
Skvělé, chlapče! První lekce...
Náčelník se musí věnovat svému lidu.
- Takže, číslo 41! - Mohli bychom si promluvit v soukromí?
- 4... - To jsem já! Jsem na řadě!
- Byl jsem před tebou! - Mohli bychom...
Promiň, stojím tady celý den. Dobře, dobře...
Chtěl bych sedlo
se spoustou bodců a s velkým úložným prostorem.
Ano! Máte to mít, pane.
Tati, tohle je důležitější, než výroba sedel.
Druhá lekce. Žádný úkol není malý, pokud má sloužit tvému lidu.
- Tati... - Promiň, Bručoune.
- Mohli bychom si promluvit... - Bručoune, už zase ti vyhasne oheň v peci.
To je ono.
- Dám tě k adopci. - Tady máš. - Tati... - Pokračuj, jsem jedno ucho.
Vážně ti musím povědět o zemi, na kterou jsme narazili.
- Další? - Jsou tam noví draci? - To jsme nezjistili.
Lidé tam nebyli moc přátelští.
Opravdu?
Přiletěl jsi tam s Nočním Běsem a Nodrem Smrťákem a oni z toho nebyli vedle?
Ne, bylo to zcela odlišné.
Tentokrát před námi jako obvykle nebrali nohy na ramena.
Jsou tam lovci.
Lovci draků.
Měli jste vidět jejich pevnost. Celá zničená.
Byla celá prošpikovaná obřími rampouchy. Bylo to divné.
Nikdy předtím jsem nic takového neviděl.
Nejhorší bylo, že si mysleli, že jsme to udělali my.
Vy dva se jednou dostanete do vážného maléru.
Ne každému se náš způsob života zamlouvá.
Tlamoun má pravdu, synu.
Měli bychom si hledět svého.
Až oznámíme tu novinu,
budeš mít na práci důležitější věci.
Budují armádu draků.
Nebo alespoň ten, pro koho pracují.
Dargo Bloodfist, nebo tak nějak se jmenuje.
Dostane do nosu, jestli se mi pokusí vzít draka.
Nebo mého!
- Ty jsi ale trdlo. - Překrásné trdlo.
Jo.
Bludvist?
- Drago Bludvist? - Jo, počkat...
Ty ho znáš?
- Všichni draci zpátky na zem! - Cože? Proč? - Zavřete brány!
- Padací mříže taky! - Počkat, počkat.
- Co se to děje? - Honem! Slyšeli jste! Musíme to zavřít!
Žádný drak ani Viking tento ostrov neopustí, dokud mu nedám svolení.
Jen proto, že někdo, koho znáš, víří vlny?
Drago Bludvist je šílenec bez špetky slitování.
Pokud buduje armádu draků, bůh nám všem pomáhej.
- Dovnitř s nimi, rychle! - Vrátíme se tam.
Budeme sledovat lovce k Dragovi a promluvíme s ním.
Ne, opevníme ostrov.
- Je naší povinností, abychom udrželi mír. - Mír skončil, Škyťáku.
- Musím tě připravit na válku. - Válku?
Tati, jestli jde Drago po našich dracích,
tak tady nemůžeme jen tak sedět.
Pojďme ho najít a změnit jeho názor.
Všechno se změnit nedá, Škyťáku.
Měl by ses teď zajímat o Blp.
Náčelník musí ochránit svůj lid.
Ustajte je! Zavřete je!
- Škyťáku, nedělej to. - Musím.
Tudy! Rychle!
Škyťáku!
Honem!
Škyťáku!
Mějte oči na stopkách!
Pokud bude vát tento vítr, tak k Dragovi dorazíme za úsvitu.
Měli bychom tuhle loď naplnit draky a to rychle.
Není čas na to, abychom vybírali.
- Erete? - Pokud chceme...
...žít!
Na levobok!
Do sítě s nimi! Sestřelte je.
Tentokrát mi neuniknete.
Pal!
Nabít!
Nabijte! Jsou tu!
Už jsme mysleli, že přijdeme s prázdnou.
Ne, máte šťastný den.
Vzdáváme se.
To máme jednoho Nočního Běsa a Nodra Smrťáka.
A dva skvělé dračí jezdce.
To se bude šéfovi líbit, co?
Omluvte nás.
- Co to děláš? - Bezzubko, zůstaň.
Draci nemají rádi stísněné prostory.
Nechám je tedy s vámi.
Mělo by to být v pohodě.
Ledaže byste dělali tohle.
Znáte to, dřevěná loď, velký oceán.
- Jak dobře umíte plavat? - Moc dobře ne.
- Málem jsem zapomněl. Vězeň nesmí být ozbrojen. - Dej mi to.
Co je to za plán?
Je to jen to, co každý lovec draků potřebuje.
Jeden konec čepele je pokryt slinami Děsovce Obludného.
A druhý vypouští plyn Zipáka Ohnivého.
Stačí jediná jiskra...
No, vidíte...
Jakmile vás berou jako jednoho z nich, tak vycvičíte jakéhokoliv draka.
- Je to tak, kamaráde? - Dej to sem!
Co to na nás hraješ?
Nehraju, jen se chci setkat s Dragem.
- Proč? - Protože změním jeho názor na draky.
Dokáže být opravdu přesvědčivý.
Jakmile získáte jeho loajalitu,
není nic, co by pro vás drak neudělal.
- Žádný názor tady měnit nebudeš. - Můžu změnit ten váš.
Hned teď a tady.
Mohu?
- Pozor! - Dračí jezdci!
Dej mě dolů. No tak, nech toho.
Snoplivče, co to děláš?
Vidíš, jak dobře se starám a chráním?
Co všechny ty sítě?
Pozor! To bylo...
Blízko.
Bože můj.
To se mi líbí.
Vezmi si mě.
Nestřílej!
Co tady děláte?
Jsme tady, abychom tě zachránili.
Nepotřebuju zachránit.
Dost už!
Asi jste na špatné lodi, že?
Já jsem Eret, syn Eretův.
Já...
- Sundejte to ze mě. - Někdo další?
- To jsem si myslel. - Ty, nasedni.
- Letíme domů. - Ne.
- Všechny ty nezodpovědnosti... - Snažím se ochránit naše draky
a zastavit válku. To je podle tebe nezodpovědné?
Protože válka je to, co chce, synu!
Před lety bylo setkání náčelníku,
kde se probírala dračí hrozba, které jsme všichni čelili.
Přišel cizinec z neznámé země.
Zahalen do dračí kůže a pokryt jizvami.
Neměl žádnou zbraň, mluvil tiše
a řekl, že on, Drago Bludvist,
je muž lidu,
který chce osvobodit lidi od tyranie draků.
Prohlašoval, že dokáže ovládat draky,
a že díky němu budeme v bezpečí,
pokud před ním poklekneme a budeme ho následovat.
- Hloupé. - Tak ten byl dobrej.
Také jsme se smáli.
Zahalen ve svém plášti vykřikl:
"Uvidíme, jak se vám beze mě povede!"
Strop zachvátily plameny.
Poté se vynořili obrnění draci,
kteří celou síň vypálili.
Byl...
Byl jsem jediný, komu se podařilo uniknout.
S muži, kteří bezdůvodně zabíjí, nelze jednat.
- Možná. - Škyťáku! - I tak to alespoň zkusím.
V tomhle jsem dobrý.
A když se mi podařilo změnit tvůj názor,
tak jeho můžu změnit taky.
Leťme.
- Poleťme. - Ne!
Vraťte se zpátky na Blp. Dnes už bylo vzpoury až až.
To se mi líbí.
- Rafano! - Dobře!
Neboj se...
Nedovolím, aby se ti něco stalo.
Slibuji.
Ale no tak, tati! To jako vážně?
Dobře.
Žádné prudké pohyby.
Zadrž, zadrž.
Bezzubko!
Nechali jste tam mého draka!
Nemůže sám létat! Utopí se!
Musíme se vrátit pro mého draka!
Co jsi zač?
Zloděj draků?
Drago Bludvist?
Rozumíš tomu, co říkám?
Bezzubko!
Je to dobrý, je to dobrý.
Taky tě rád vidím.
Bál jsem se o tebe.
Škyťáku?
Jsi to ty?
Po všech těch letech...
Jak je to jen možné?
Měl bych...
Měl bych vás znát?
Ne...
Byl jsi ještě dítě.
Ale matka nikdy nezapomíná.
Pojď.
Tvrdohlavý stejně jako jeho matka.
No jo, ona taky nikdy nezůstala v klidu.
Je mu 20 a je to Viking.
Horší kombinace už snad nejde, nebo jo?
Když si vzpomenu, jak paličatý a nerozvážný jsi byl tenkrát ty.
Moc se toho nezměnilo.
Víš, jaký je... On se nevzdá, Tlamoune.
Pokud Škyťák, najde Draga
dřív než my najdeme jeho...
Nic mu neublíží, dokud má přeci Nočního Běsa.
Je to přece Noční Běs!
Najdi je, Lebkodrtiči.
Najdi je!
- Počkej, počkej chvíli. - Tudy.
- Vrať se sem. - Pojď.
Něco takového nemůžeš jen tak říct a odejít.
Ty jsi moje máma?
Co to...?
Víš, jak bláznivě to zní?
- Pojď honem. - Mám dost otázek!
Kde jsi celou tu dobu byla?
Co jsi dělala?
Řekli mi, že jsi umřela.
Všichni si myslí, že tě sežral...
Tady jsi byla celých 20 let?
Zachraňovala jsi je.
- Neuvěřitelné. - Nejsi naštvaný?
Co? Nevím. Já...
Je toho na mě trochu moc.
Ne každý den najdeš svou matku,
která je nějakou bláznivou ochránkyní draků.
Alespoň nejsem nudná.
Je to tak?
No, je tu...
Taková maličkost.
Líbí se ti?
Já...
Nemám slov.
Mohu?
Je překrásný.
Neuvěřitelné.
Možná je poslední svého druhu.
A ke všemu je mu stejně jako tobě.
Páni.
Není divu, že si tak rozumíte.
Má zatahovací zuby.
- Jak jsi ho... - Našel jsem ho v lese.
Spadl a byl zraněný.
Tento drak přišel o nohu v jedné z Dragových pastí.
Téhle dračici uřízla křídlo síť.
A tenhle...
Tomuhle chudáčkovi vypíchl oči nastražený strom.
A pak ho celého vyděšeného nechali na pospas osudu.
A tohle?
Tohle mu udělal Drago a jeho lovci?
Jo...
No... Je to bláznivé,
ale já jsem byl ten, kdo ho sestřelil.
Je to v pořádku. Vrátil jsi mi to.
Je to tak? Nemohl jsi mě zachránit celého, že ne?
Musel jsi mi to vrátit.
Dřevěná noha. Takže...
Co si myslí otec o tvém Nočním Běsovi?
Moc dobře to nebral,
ale potom...
...se změnil.
Všichni.
Doma má každý svého draka.
- Jen kdyby to bylo možné. - Ne, opravdu.
Věř mi, sama jsem se o to pokoušela,
ale lidé nejsou schopni se změnit, Škyťáku.
Někteří z nás...
Se zrodili odlišní.
V Blpu platilo zabij, nebo budeš zabit.
Ale já jsem věřila, že je možný mír.
Přestaň! Jen to zhoršíš!
Byl to opravdu nezvyklý názor.
Škyťáku!
Poté se drak jedné noci vloupal do našeho domu
a našel tě v kolébce.
Přispěchala jsem, abych tě ochránila.
Ale to, co jsem viděla,
byl důkaz toho, čemu jsem věřila.
Nebyla to stvůra,
ale inteligentní, vznešené stvoření.
Viděla jsem v něm sebe sama.
- Valko, uteč! - Ne! Nedělej to!
Vydrž!
- Ne, ne! Kliďasi! - Valko!
Kliďasi!
Valko.
Tu noc jste ty a otec málem zemřeli,
protože jsem nedokázala zabít draka.
Asi to máme v rodině.
Zlomilo mi to srdce, že jsem tě opustila,
ale věřila jsem, že budeš v bezpečí.
- Jak jsi přežila? - Mrakošlap by mi nikdy neublížil.
Musel si myslet, že sem patřím.
Do domova největší divoké bestie.
Druhu alfa.
Existuje jich jen pár.
Každý druh má královnu,
ale tohle je král všech draků.
S pomocí svého chrlení ledu
vybudoval tohle obří hnízdo
a bezpečné nebe pro každého draka.
Počkat, to je chrlič ledu?
- On je zodpovědný za všechnu tu zkázu? - Chrání nás.
Všichni žijeme v jeho péči a pod jeho vedením.
Až na mláďata.
Ti neposlouchají nikoho.
Žiju mezi nimi už 20 let, Škyťáku.
Odhaluji jejich tajemství.
- Líbíš se mu. - Páni.
- Musíš mít hlad. - Docela ano. - Dobře.
Je čas na jídlo.
Nelíbí se mi to.
- Už by se měli se Škyťákem vrátit. - Taky se mi to nelíbí.
Eret, syn Eretův byl muž mých snů.
Moje všechno!
- Zlato, kvůli tobě si nechám narůst vousy. - I já.
Co když je Drago sestřelil?
Co když potřebují naši pomoc?
- Musíme je najít. - Počkat, cože?
- Ale Kliďas říkal... - Na tom nesejde, jestli je chytili.
Honem!
- Vrátíme se? - Nemáme kam plout...
Nemáme nic na prodej, máme jen hlavy, o které asi brzo přijdeme.
Jestli rychle nenajdeme draky...
Pozor na to, co si přeješ.
- Udělejte něco! - Erete, synu Eretův! - Chyběl jsi nám, Erete!
- Co to má být? - Únos.
Může letět se mnou? Tak může? Může?
Ukážeš nám cestu k Dragovi.
To mám pomoct dračím jezdcům, aby se vplížili do Dragova tábora?
- Zabijte mě raději hned. - To se dá zařídit.
Buřino, pusť ho.
Hodná holka.
Buřino, chyť ho.
Dobrá! Dobře! Dovedu vás k Dragovi!
- To funguje pokaždé. - Jo, jo, jo.
Myslel jsem, že se letíme najíst.
Ano, letíme.
Po dračím ostrově jsem objevil tohle souostroví.
Tady...
Když jsem tady nahoře, tak ani necítím zimu,
- cítím jen... - Volnost.
Tady mohu být sama drakem, Škyťáku.
Je hezké se nazývat drakem, ale umíš vůbec létat?
Ale ne!
Skoro.
Tentokrát jsme to málem zvládli.
- Neuvěřitelné. - Jo.
No, nebylo to špatné.
I po tom všem se mi podobáš.
A...
Kde jsem byla já?
Je mi to moc líto, Škyťáku.
Mohli bychom začít znovu?
Dáš mi ještě šanci?
Mohu tě naučit vše, co jsem se za 20 let naučila.
Jako třeba...
- Páni. - Odteď je můžeš používat.
Věděl jsi o tom?
Každý drak má svá tajemství.
A všechna ti je odhalím.
Společně, jako matka a syn, odhalíme všechna tajemství
a najdeme každý druh.
Tento dar, který sdílíme, nás spojuje.
Takový ty jsi, synu.
Takoví my jsme.
Pro všechny draky změníme svět.
Uděláme z něj lepší a bezpečnější místo.
Jo...
Zní to úžasně.
Tohle je fakt super.
Teď si můžeme společně promluvit s Dragem.
Cože?
- Nic takového. - Musíme... - Ne.
Musíme chránit naše draky.
Tak pojď, měli bychom se vrátit.
Dobrá, dovedl jsem vás sem. Ať ze mě sleze.
Nikdy neber drakovi jeho hračku.
To ví přece každý.
Proč se mi tohle děje?
Co to tam dole je?
Bubliny s velkým průměrem.
Velké plíce.
Žije v hlubinách.
Myslím, že je to mořská obluda třídy pět nebo dokonce šest.
- Flákoto, copak je? - Rychle!
Ani hnout!
Drago!
Dej ty pracky pryč.
Vždy tě rád vidím, příteli.
Zahříváte se tady?
Jak můžeš vidět,
tak jsem ti novou zásilku draků přivezl včas.
- Jak jsem slíbil. - Držte ho!
Pomozte mi někdo!
- Pozor! - Pusťte lana.
- Tesáku! - Hele! - Co to děláš?
Teď patříte mně.
A také jsem ti přivedl něco navíc... Jezdce.
- Nic za ně nechci. - Cože?
- Děláš si ze mě srandu? - Byl jsi tak dokonalý.
Je jich tam venku ještě spousta.
Zaútočili...
- Kolik? - Tak Drago je nakonec nechytil.
- Kolik? - Stovky. Celý ostrov.
Tím bych se netrápil.
Moji muži je právě chytají.
Nezjistí, kde se skrýváš. To ti slibuju.
Ano, zjistí. Vědí, že jsme se vytratili. Mají stopovací draky.
Jestli se nás jen dotknete,
- tak vám Škyťák nakope... - Škyťák?
Není se čeho bát, věř mi.
Je to syn Kliďase Velikána.
Je to příští vůdce Blpu.
A je to největší dračí vůdce, jakého kdy svět poznal.
Dračí vůdce?
Já jsem ten, kdo ovládá draky!
- Ne. - Promiň.
A jestli nás hned teď nenecháš jít,
přiletí sem se svým Nočním Běsem
a zničí ti všechny lodě až do poslední třísky.
Budete brečet jako mimina.
- Překrásné a zábavné. - Ten byl dobrej. - Jako mimina.
Vždycky pláčou. Hlavně kojenci.
Předtím to byl jeden jezdec
a teď je to celý Blp?
A ty jsi je ke mně dovedl!
Drago!
Přestaňte s přípravami!
Musíme nejdříve zničit dračí jezdce.
Zabijeme jejich vůdce.
A poté si vezmeme celý Blp!
- Drago! - Zbavte se ho.
Drago, prosím. Já...
Buřino!
Ne!
Tak, kamaráde...
Nemůžeme tady jen tak čekat, než to tady Drago napadne.
Musíme ho najít jako první.
Tak jdeme.
Klid.
- Děláš si srandu? Jak ses sem dostal? - Stejnou cestou, jakou půjdeme ven.
- My? - Vše čisté. - Bezzubko, pojď.
Počkej, počkej. Tati, měl bys něco vědět.
- Jo, jo, jo. Řekneš mi to po cestě. - To nepůjde.
- Škyťáku, už jsem toho slyšel dost. - Je tady ještě něco velmi vážného.
No jasně, jen to přihoď na hromadu.
Tati, na rozdíl od ostatních tajemství,
je to něco, co se ti bude líbit. Slibuju.
Ale nesmíš na to jít zbrkle...
Tohle bys měl vyřídit.
Panečku...
Tati, dal bys ten meč pryč?
Vím, co chceš říct, Kliďasi.
Jak jsem to mohla udělat?
Držela jsem se dál celé ty roky a nevrátila jsem se k tobě...
K našemu synovi.
Inu...
Jak jsem měla vědět, že se můžeš změnit, Kliďasi?
Že se každý na Blpu může změnit?
Tolikrát jsem prosila, aby se přestalo bojovat,
a našlo se jiné řešení, ale poslouchal mě někdy někdo?
Proto jsem se nikdy neoženil.
Kvůli tomu a ještě něčemu.
Vím, že jsem tě nechala, abys vychoval Škyťáka sám.
Myslela jsem, že vám bude beze mě lépe.
Mýlila jsem se, teď to vidím...
Nebuď tak klidný, Kliďasi.
No tak, zakřič, zaječ, řekni něco.
Jsi tak krásná jako v den, kdy jsem tě ztratil.
- Horší to už snad být nemůže. - Podívám se.
Jestli skočíme do té ledové vody, tak se utopíme.
Zdá se být osvěžující.
Prosím, dámy první.
- Jste banda dračích... - Skrč se.
- Varujte ostatní! - Dostaň je, synu Eretův.
Dobře, už zase tě miluju.
Ubohé. Ještě můžeš skočit.
Tak zachráníme vaše draky a dostaneme se odtud, nebo ne?
Prohlídněte každou past. Někde tady jsou.
Flákoto?
- Nejde někdo? - Nevím, pokračuj...
To je ono, zaber.
Díky, že jsi mi zachránila život.
Já ti tu laskavost oplatím.
Mami, nepoznáš to tam.
Tam, kde jsme dělali zbraně, teď děláme sedla,
postroje a spravujeme drakům zuby.
Nevěřila bys, kolik se toho stalo.
Tvůj syn změnil Blp k lepšímu.
- Vše díky němu. - Díky, tati.
Už jsem vyšla ze cviku.
Však víš...
Nevzal jsem si tě kvůli tomu, jak vaříš.
To doufám.
Její karbanátky zabijou víc bestií než sekera.
Ještě mi v žaludku nějaký leží.
Jakmile se s draky nastěhuješ,
tak Drago nebude mít proti nim šanci.
- Všechno bude v pořádku. - Zpomal, synu.
Je toho na ni moc.
Jasně...
Tuhle mám rád.
Pamatuješ si na naši píseň?
Budu plavat a plavit se po rozbouřeném moři,
a nebudu se bát utonutí.
Budu se prohánět na vlnách života,
pokud si mě vezmeš.
Žádné spalující slunce, ani mráz.
- Nic mě... - Nic mě na mé cestě nezastaví...
Promiňte.
Pokud mi slíbíš
své srdce.
A budeš mě...
A budeš mě milovat navěky.
Můj nejdražší, miláčku můj,
tvá slova mě ohromila,
ale nemusím dělat velké činy,
pokud jsem v tvém objetí.
Přinesl bych ti zlatý prsten.
Dokonce bych ti zazpíval báseň,
abych tě držel od všeho zlého.
Pokud zůstaneš po mém boku.
Nijak bych prsten ze zlata nevyužila.
Ani mě nezajímá tvá báseň.
Chci tě jen držet za ruku.
Chci, abys mi byla nablízku.
Milovat se a něžně se líbat
kvůli tanci a snění.
Přes všechna životní utrpení a lahůdky.
Díky mě se budeš stále smát.
Budu plavat a plavit se po rozbouřeném moři,
a nebudu se bát utonutí.
Rád bych se proháněl na vlnách tak bílých.
A ty si mě vezmeš.
- Stále zpívám. - Konec.
Myslel jsem, že budu muset zemřít, abych si s tebou ještě zatančil.
To nebude třeba.
Pro tebe, drahá...
Cokoliv.
Vrátíš se se mnou domů, Valko?
Staneš se znovu mou ženou?
Budeme zase rodina.
Co na to říkáš?
Ano.
Skvělé! Budu vařit.
Díky Ódinovi, že jsi mě neposlechl, synu.
Nikdy bychom se nesetkali.
Bezzubko?
Co se to děje?
Ale ne.
Valko, Valko.
Dobrá, dobrá. Teď jsme tým.
- Co chceš dělat? - Musíme zachránit draky.
Dobře.
Tak pojď, synu.
Pal! Pal!
Ať se stane cokoliv, palte stále na tu horu.
Musíme vylákat alfu.
Připravte pasti!
Překvápko!
Jo!
Co to má být?
Jsi opravdu plný překvapení.
Tak poleťme.
Prolétají dračí jezdci.
Pal!
Jo!
Dostaňte je!
Erete, synu Eretův!
Leť výš, holka!
Doleva!
To je ono.
- Jo! - Pozor!
Zlato!
Sestřelte je!
Pozor!
Dračí vůdce.
Vítej na palubě, dračí jezdče.
- Díky. - Kde jsi byl?
Znáš to, poznával jsem mámu.
To je tvoje máma?
Už víš, odkud mám ty dramatické nástupy.
Alfa, teď bude boj.
No tak, Bezzubko, ukaž jim, co umíš.
Výborně!
Na tohle jsem čekal dost dlouho.
Naše draky si nevezmeš!
Oni poslouchají alfu!
Proto jsem přivedl vyzyvatele.
Dalšího?
Je to třída 10! Třída 10!
Pozor!
- Ne... - Dělej. - Ne. - Zabij alfu!
Ne!
- Děkuji. - Proto tebe, drahá...
Cokoliv.
- Valko, myslíš, že je zastavíš? - Udělám, co budu moct.
Poleť, Mrakošlape!
Ty!
Viděl jsem tě uhořet!
Na to, abys mě zabil, je třeba víc!
Kliďasi!
Ne!
Zvítězili jsme!
Teď...
- Skoncujte s ní! - Ne!
Vydrž!
Lebkodrtiči, leť!
- Honem, Tlamoune. - Jsem ti v patách, Kliďasi.
Ne! Ne!
Nechte toho!
Tak tohle je ten skvělý dračí vůdce?
Syn Kliďase Velikána.
Musí být dost zahanben.
Všechny ty ztráty a kvůli čemu?
Aby ses stal nezastavitelným?
Abys vládl světu?
Draci, celý jejich druh,
jsou ta nejúžasnější stvoření, která mohou sjednotit lid.
Nebo jej zničit.
Vidíš to? Vím, jaké je to žít ve strachu,
vidět vlastní vesnici vypálenou,
rodinu mrtvou.
A i když jsem byl ještě chlapec,
kterému nic nezbylo,
přísahal jsem, že překonám strach z draků,
a osvobodím lidi na tomto světě.
Tak proč ta dračí armáda?
Musíš mít draky, abys ovládl jiné draky.
Nebo musíš mít draky, abys ovládl lidi.
Abys ovládl ty, co tě budou následovat
a zabil ty, kteří nebudou.
Chytrý chlapec.
Svět chce mír.
Na Blpu máme odpovědi.
- Jen mi dovol, abych ti ukázal... - Ne!
Já ti něco ukážu!
Co to?
Škyťáku!
Poběž, Tlamoune!
Dobře, změna plánu.
Žádný drak nemůže odporovat alfovi!
Jakmile ovládáš alfu,
ovládáš je všechny!
Bezzubko?
Bezzubko, jsi v pořádku?
- Co se to děje? - Jsi svědkem skutečné moci.
Síla vůle ostatních draků.
Ty jsi proti tomu nic.
Co ti to zrovna řekl?
Bezzubko, no tak.
Co je to s tebou?
Ne, ne, ne. No tak, co to děláš? Nech mě na pokoji.
Přestaň!
Nech toho!
Bezzubko, ne!
Bezzubko!
- Nedělej to! - Škyťáku!
- Nedělej to! - Synu!
Tati, ne!
Ne...
- Tati! - Ne.
Kliďasi.
Ne...
Ne!
Ne...
Ne! Běž od něj!
Běž! Vypadni odtud!
Běž!
On za to nemůže.
Přece to víš.
Hodní draci ovládaní zlými lidmi...
Ne!
...dělají ošklivé věci.
Honem!
- Shromážděte muže a setkáme se na Blpu! - Bezzubko!
Ne, nedělej to!
Kéž tě ve Valkýry přivítají.
A provedou tě skrz Ódinovo bitevní pole.
Ať je tvé jméno opěvováno,
abychom ho z hlubin Valhaly zaslechli
a věděli jsme, že jsi usedl na právoplatné místo u stolu králů.
Protože dnes padl skvělý muž.
Válečník.
Náčelník.
Otec.
Přítel.
Omlouvám se, tati.
Nejsem takový vůdce, jaký jsi chtěl, abych byl.
A nejsem takový mírotvůrce, jak jsem si myslel.
Nevím...
Přišel jsi na tento svět předčasně.
Byl jsi opravdu malinkatý drobek.
Tak slabý a křehký.
Bála jsem se, že zemřeš.
Ale tvůj otec
nikdy nepochyboval.
Pořád říkal, že tě to všechno posílí.
A měl pravdu.
Máš srdce náčelníka
a duši draka.
Pouze ty můžeš tyto dva světy sjednotit.
Právě takový jsi, synu.
Já...
Vždy jsem se bál toho, že budu stejný jako otec.
Ze všeho nejvíc proto, že jsem si myslel, že takový být nemohu.
A jak se staneš někým tak skvělým,
statečným a tak nesobeckým?
Myslím, že to musíš jen zkusit.
Náčelník chrání svůj lid.
Vrátíme se.
- Na čem? - Vzal všechny draky.
Všechny ne.
Já ještě nechci umřít!
- Nemůžu ho ovládat! - Jo? Nekecej.
Ne!
Neovládne je taky?
Jsou to mláďata, ty neposlouchají nikoho.
Jo, jako my.
Tohle je vážně nebezpečné.
Někdo by mohl říci, že tohle je špatný nápad.
Právě proto nikdy neposlouchám.
Takže...
Jaký máš plán?
Získat zpátky Bezzubku a nakopat Dragovi...
Pozor!
A ještě tohle...
To je pašák.
Pozor na nábytek.
Kam to letíš?
Váš náčelník je mrtvý!
- Kliďas? - To není možné.
Nikdo vás už neochrání!
Ne...
Ovládl všechny draky.
Odlákejte alfu. Držte ho dál od Bezzubky.
- Jak? - Zapomněli jste snad už s kým tu jste?
Na světě není draka, kterého bych nezvládl.
- Až na tohohle! - Amatér.
Podívejte, to je Škyťák!
Co to...?
- Pokračujte. - Černá ovce, zlato.
Deset bodů!
Jsem v pořádku!
Tebe se jen tak člověk nezbaví, to ti teda řeknu.
Bezzubko...
To jsem já, kamaráde.
Jsem to já. Jsem to já, jsem tady, kamaráde.
Vrať se ke mně.
Už není tvůj.
Patří alfovi.
Ale, převeliký dračí vůdce,
zkus jej získat zpět.
Podruhé už nemine.
Nemohl jsi za to.
Přinutili tě k tomu.
Nikdy bys mu neublížil.
Ani mně.
Jak to děláš?
Prosím, jsi můj nejlepší kamarád.
Můj nejlepší přítel.
Pašák! To je ono!
- Jsem tady! - Dost!
Jo!
Vydrž!
Už to skoro bude, už to bude.
- Udělej něco! - Musíme je rozdělit.
Musíme se od něj dostat, Bezzubko.
Věříš mi?
Zvládneme to.
Ty a já, společně.
To je ono. Zkusíme to ještě jednou!
Nandej mu to, lásko!
Do toho, Škyťáku!
Dostaň ho.
Zmocni se ho!
Nevšímej si ho, Bezzubko.
- Zastav je! - Teď!
Ale ne, už zase.
Bezzubko! Teď nebo nikdy!
Honem, kamaráde.
Vydrž!
Jo! Dokázali jsme to!
Drž ho tam, Bezzubko.
Je po všem.
Vážně?
Ale ne!
Ne!
Škyťáku.
Vyzývá alfu!
Aby tě ochránil.
Ne, ne, ne, ne, ne!
Ne!
Vrať mu to! Bojuj!
Bojuj!
Co je to s tebou?
Už to chápeš? Takhle to vypadá, když získáš oddanost draků.
Ukončíme to.
Nikdy!
Na ně!
Bojuj!
Alfa je všechny chrání.
Nikdy mě nepřestaneš překvapovat.
Děkuji ti.
Bezzubko, víš, že to nejde umýt!
- Věděl jsem, že se vrátíš! - Jsi zpátky, má krásko!
Buřino!
Pojď mě obejmout. Pojď honem.
Bože.
Kdo je moje princeznička?
Už tě nikdy neopustím, Tesáku.
- Chyběla jsi mi. - Brku...
Ne, ty ne!
To s těmi draky tam, bylo neskutečné.
Byl by z tebe dobrý lovec.
Víš, Lebkodrtič potřebuje někoho, kdo se o něj teď postará.
Mě?
Bude mi ctí.
Tvůj otec by byl stejně pyšný, jako jsem já.
Děkuji.
Jsem opravdu rád, že tu jsi, mami.
A taky tady zůstanu.
Vidíš to?
Říkala jsem ti, že je to tady uvnitř.
Pořád si ze mě utahuješ. Povedené.
Pojď sem.
Náčelník se vrátil domů!
Jo!
Ať žije náčelník!
Toto je Blp.
Trochu pošlapaný a poničený ostrov pokrytý ledem, ale je to domov.
Je to náš domov.
Ti, co na nás zaútočili, jsou vytrvalí a šílení.
Ale ti, kteří je zastavili?
Ti jsou mnohem šílenější.
Není nás sice moc,
ale jsme silnější než to, co proti nám svět postaví.
Jsme hlasem míru.
A krůček po krůčku tento svět změníme.
Máme něco, co ostatní nemají.
Ano, mají armády
a mají loďstvo, ale my...
My máme...
Draky!
www.neXtWeek.cz
Přeložil: Bac Korekce: Miki226