Aceasta e insula Tontului...
secretul cel mai bine pãstrat din aceastã parte, ei bine, de oriunde.
N-aratã cine ºtie ce, dar mormanul ãsta umed de pietre
ascunde nu puþine surprize.
Viaþa de aici este formidabilã, dar nu ºi pentru cei slabi de înger.
În timp ce multora le place sã sculpteze în lemn sau sã coasã pe etaminã,
noi, cei de pe insulã, preferãm
sã facem ceea ce ne place sã numim
curse cu dragoni!
Scuze, Picior-de-Peºte! Voiai asta?
Rât-mucos, era a mea!
Poftim, scumpete!
Þi-am zis cã arãþi minunat azi?
Sã ºtii cã da.
Hai, Vomi! Începe sã putã pe aici.
Nu. Încã te urãºte.
Hai s-o zbughim de-aici, Râghi!
Bine!
Da!
Nouã pentru gemeni,
Astrid e în urmã cu doar trei,
Picior-de-Peºte ºi Rât-mucos în coadã,
iar Sughiþ
nu se vede pe nicãieri.
L-ai pus pe fugã cu vorbele tale pompoase, nu-i aºa, Stoic?
Unde te duci, Picior-de-Peºte?
Acum o sã câºtige ei.
E prinþesa mea. Dorinþa ei e poruncã pentru mine.
Cap-de-piatrã? N-a încercat sã te îngroape de viu?
Doar pentru câteva ore.
Dragonii reprezentau o problemã prin pãrþile astea,
dar asta cu cinci ani în urmã.
Acum s-au mutat cu toþii aici. Åži de ce nu?
Avem grajduri pe mãsurã,
staþii de alimentare de tip bufet suedez,
o spãlãtorie de dragoni cu servicii complete
ºi un sistem antiincendiu de top, pot sã vã garantez.
A venit momentul, Mâncãule.
S-a fãcut. Ultima turã!
Oaia neagrã! Hai, Coadã-spin!
Mai avem o ºansã sã câºtigãm!
- Hai, Vomi! - Pe ºei!
Dã-i bice, Chiftea!
Sã mergem! Sã mergem!
E momentul tãu acum.
Zbor plãcut!
Sus, sus!
- Nu! - Da!
Bravo, Chiftea!
Poftim, scumpete. A mea valoreazã zece puncte.
Da! Oaia neagrã!
Vã bateþi pentru Cap-de-piatrã?
Câºtig eu!
Câºtigãm împreunã!
Nu!
Nu mã mai poate opri nimeni acum!
Cu excepþia mea. Suntem legaþi, deºteato.
- Nu mai încerca sã-mi furi gloria! - Hei!
Dã-i gata, Astrid!
- E gloria mea! - Strici totul, ca de obicei!
Fãrã oaie, nu-i nici glorie!
Te-am prins!
Astrid!
Frumos jucat!
Aia e viitoarea mea norã!
Scuze!
Coadã-spin!
13! Câºtigã Astrid!
Da, insula asta e oarecum un loc perfect.
Am fost rãsplãtit pentru truda mea.
Ceea ce nu-i rãu deloc,
pentru cã, de când vikingii cãlãresc dragonii,
lumea ºi-a lãrgit orizonturile.
Da!
Ce zici, amice?
Mai încercãm o datã?
ªtirbule! Nu pãþim nimic.
Gata?
Da!
E uimitor!
Nu mai e uimitor!
ªtirbule!
Nu!
A apãrut din senin.
Trebuie sã mai exersãm planarea ta solo, amice.
Cu coada aia ataºatã
faci niºte manevre de salvare cam stângace, înþelegi?
Am mai gãsit una.
Ce e? Vrei sã-þi cer scuze?
De-aia ai pus botic, bebeluº bosumflat?
Ia sã vezi ce-þi fac!
Simþi acum?
Vezi cât de tare mã mustrã conºtiinþa?
Hai, hai!
Doar n-o sã te pui cu un ºchiop...
Ai dreptate! Ai dreptate! Ai câºtigat.
E la pãmânt. ªi e urât.
Dragonii ºi vikingii sunt iar duºmani,
prinºi în luptã strânsã...
ªtii cã nu iese la spãlat.
Cum sã-i spunem?
Bine, "Subsuoarã râioasã".
Ce zici, amice?
Crezi cã gãsim vreun Hãcuitor prin pãdurea aia?
Una sau douã Morþi ªoptite între stâncile alea?
Cine ºtie? Poate mai dãm de urma vreunei Furii a Nopþii.
N-ar fi extraordinar?
Ce facem? Mergem mai departe?
Ziua bunã, domniþã!
Unde ai fost?
Bunã!
Am fost sã câºtig curse, unde sã fiu?
Întrebarea e...
Unde ai fost tu?
L-am evitat pe tata.
Nu-mi spune. Ce s-a mai întâmplat acum?
O sã-þi placã.
Mã trezesc. E soare afarã.
Terorile teribile cântã pe acoperiº.
Cobor alene la micul dejun,
gândindu-mã ce bine merg lucrurile pe lume, când aud:
"Fiule, trebuie sã discutãm."
"Nu acum, tatã. De-abia mi-a început ziua de lenevie."
În primul rând, nu vorbesc aºa.
Pe cine imiþi?
ªi, în al doilea rând, de ce dai aºa din umeri?
E foarte mãgulitor, n-am ce spune.
Cum spuneam, îmi zice:
"Eºti orgoliul insulei Tontului, fiule, ºi sunt foarte mândru de tine."
"Mersi, tatã.
"ªi eu sunt impresionat de calitãþile mele."
Când am dat eu aºa din mâini?
Uite acum!
Bine, nu te mai miºca.
E o chestie serioasã.
"Ai crescut
"ºi, cum niciun ºef nu ºi-ar putea dori un succesor mai bun,
- "am luat hotãrârea..." - Sã te facã ºef!
Doamne! Sughiþ, e nemaipomenit!
Îmi uzezi rola cu arcuri. Are o calibrare sensibilã.
Da,
deci, aºa stã treaba.
Ce i-ai spus?
Nimic. Când s-a întors, dispãrusem deja.
E o mare rãspundere.
Va trebui sã mai aºtepþi cu harta
ºi va trebui sã zbor eu cu ªtirbul, cãci vei fi ocupat, dar...
Nu e de mine, Astrid.
El se pricepe la discursuri, ºtie sã facã planuri, sã conducã satul.
Nu cred cã ai înþeles bine.
E vorba sã fii "ºef". E o onoare!
Eu aº fi încântatã.
Eu nu sunt ca tine.
Tu ºtii exact cine eºti.
Ai ºtiut dintotdeauna.
Eu încã nu mi-am dat seama.
ªtiu cã nu semãn cu tata
ºi nu am cunoscut-o pe mama,
aºadar, cine sunt eu?
N-o sã gãseºti acolo ceea ce cauþi, Sughiþ.
Ci aici.
Poate nu reuºeºti încã sã desluºeºti.
Poate.
Dar, auzi,
chiar e ceva acolo.
Sughiþ...
Stai pe-aproape!
Ce s-a întâmplat aici?
Bine, uºurel, amice.
Sughiþ!
Foc!
Atenþie, Astrid!
Sughiþ!
Atenþie la coadã!
Legaþi-i picioarele!
E ceea ce cred eu?
Opriþi-vã!
Coadã-spin!
Ce faceþi?
V-aþi întors?
Sã fac în izmene
de nu-i o Furie a Nopþii!
Credeam cã au dispãrut definitiv.
Se pare cã s-a întors roata norocului, flãcãi.
Nu cred cã Drago are aºa ceva
în armata de dragoni.
Armatã de dragoni?
Ascultã, nu vrem necazuri.
Ar fi trebuit sã vã gândiþi la asta înainte sã ne furaþi toþi dragonii
ºi sã ne faceþi praf fortãreaþa!
Despre ce vorbeºti?
Crezi cã am fãcut-o noi?
ªi-aºa prindem cu greu dragonii în capcanã. Ne lipseau cãlãreþii filantropi de dragoni
care se furiºeazã sã-i elibereze.
Care filantropi?
Mai sunt ºi alþi cãlãreþi de dragoni?
În afarã de prietenul tãu hoþ de azi-noapte? Spune-mi tu.
Oi avea tu un dragon care scuipã gheaþã,
dar noi încã nu ne-am fãcut norma.
Cum ne justificãm în faþa lui Drago Sparbum?
Drago Spar-cum? Are logicã ce spui?
Aºteaptã o nouã încãrcãturã de dragoni pentru armata sa, pânã mâine.
ªi Drago nu prea agreeazã scuzele.
Uite cu ce m-am ales
ultima oarã, când m-am dus cu mâna goalã.
A promis cã va fi mai puþin înþelegãtor pe viitor.
Ascultã, nu ºtim nimic despre hoþul de dragoni,
despre dragoni care scuipã gheaþã
sau despre ºeful tãu þicnit ºi armata lui de dragoni, da?
Dã-ne dragonul înapoi ºi plecãm,
persoanã ciudatã ºi duºmãnoasã, pe care n-am întâlnit-o niciodatã.
Unde-mi sunt bunele maniere?
Sunt Eret,
fiul lui Eret.
Cel mai bun vânãtor de dragoni în viaþã.
La urma urmelor,
nu oricine poate sã prindã o Furie a Nopþii.
Iar el e ªtirbul. A zis cã plecãm. Acum.
Aºa zic toþi.
Pe ei, flãcãi!
Coadã-spin! Hai!
Fugi!
N-o sã rãmâneþi cu dragonii ãia,
mã auziþi?
Drago vine sã-i prindã pe toþi!
Hai, Chiftea!
- Salut, Stoic! - Salut! Ce mai faceþi? Ce zi frumoasã!
Salut, Rât-veninos. Frumoasã cursã!
Scuze, d-nã Ack.
ªtii ceva de el?
Cred cã a trecut deja de marginea lumii.
Eºti sigur cã vrei ca puºtiul sã conducã satul?
Poþi sã-i cedezi locul mai târziu.
E pregãtit. O sã vezi.
Uite-l!
Mândria insulei Tontului!
Care s-a hotãrât, în sfârºit, sã vinã la treabã. Ura!
Scuze. Am fost reþinut.
Tatã, putem vorbi puþin?
Te roade sã-mi spui ceva?
Nu chestia care crezi tu cã mã roade, dar da.
Bun bãiat! Lecþia numãrul unu.
Prima datorie a unui ºef e faþã de oamenii sãi, aºa cã... 41?
- Putem discuta între patru ochi? - Patruzeci ºi...
Eu sunt! E rândul meu!
Am putea discuta...
Scuzaþi-mã, am stat toatã ziua la coadã.
Bine. Aº vrea o ºa înaltã,
cu multe þepuºe, ºi un compartiment mare pentru depozitare.
Cum sã nu. Veþi primi, d-le.
Tatã, e o chestie mai importantã decât construirea ºeilor.
Lecþia doi. Nicio sarcinã nu e neînsemnatã când e vorba de servirea poporului.
- Scuzã-ne, Arþãgosule! - Tatã, n-am putea vorbi...
Arþãgosule!
Iar ai lãsat focul din forjã sã se stingã!
Gata, Arþãgosule! Te trimit la adopþie.
Aºa. Hai! Pune mâna la treabã.
Serios, trebuie sã-þi spun despre acest tãrâm nou
pe care l-am descoperit.
- Încã unul? - Sunt ºi alþi dragoni?
N-am stat prea mult ca sã aflãm.
Tipii nu erau prea prietenoºi.
Nu mai spune? Furia Nopþii ºi Nãpârcã Mortalã nu i-au înveselit?
Nu, de data asta a fost altfel.
Nu genul de zarvã scapã-cine-poate, care a început sã-mi placã.
Tipii erau vânãtori.
Vânãtori de dragoni.
Sã le fi vãzut fortãreaþa!
Fãcutã þãndãri ºi congelatã în þepuºe uriaºe de gheaþã. Era ciudat!
N-am mai vãzut aºa ceva.
Cel mai grav a fost cã au dat vina pe noi.
O s-o încurcaþi rãu de tot într-o bunã zi!
Nu le place tuturor acest stil de viaþã.
Are dreptate Mâncãul, fiule.
Mai bine ni-l pãstrãm pe al nostru.
ªi apoi, vei avea lucruri mai importante de fãcut.
Dupã ce vom face marele anunþ!
Construiesc o armatã de dragoni.
Sau cel puþin tipul pentru care lucreazã.
Drago Sparge Pumn sau cam aºa ceva.
Îi însângerez pumnul cu faþa mea dacã încearcã sã-mi ia dragonul!
Sau pe al meu!
Ce toantã eºti!
O toantã frumoasã.
Da.
Sparbum? Drago Sparbum?
Da. Stai puþin!
Îl cunoºti?
Legaþi toþi dragonii!
Poftim? De ce?
Zãvorâþi porþile!
- Coborâþi uºile antifurtunã! - Stai! Ce se întâmplã?
Haide!
Aþi auzit porunca! Zãvorâþi porþile!
Niciun dragon ºi niciun viking nu pleacã de pe insulã pânã nu spun eu!
Fiindcã unul pe care-l cunoºteai tu agitã apele
pe un tãrâm îndepãrtat?
Fiindcã Drago Sparbum e un om nebun,
fãrã conºtiinþã ºi nemilos.
Dacã ºi-a construit o armatã de dragoni, zeii sã ne apere.
Duceþi-i în þarcuri! Repede!
Atunci, hai sã ne ducem acolo!
Îi urmãrim pe vânãtori pânã la Drago ºi încercãm sã-i bãgãm minþile în cap.
Nu. Fortificãm insula.
E datoria noastrã sã pãstrãm pacea!
S-a zis cu pacea, Sughiþ. Trebuie sã te pregãtesc de rãzboi.
Rãzboi?
Tatã, dacã Drago vrea sã vinã dupã dragonii noºtri,
nu putem sã stãm ºi sã-l aºteptãm.
Hai sã-l gãsim ºi sã-l facem sã se rãzgândeascã!
Unele minþii nu pot fi fãcute sã se rãzgândeascã.
Trebuie sã-þi faci griji pentru insula ta.
Un conducãtor îºi protejeazã poporul.
Ferecaþi grajdurile! Puneþi zãvorul la staule!
- Sughiþ, nu! - Trebuie.
Pe aici!
Repede!
Sughiþ!
Hai!
Sughiþ!
Fiþi cu ochii în patru, flãcãi!
Cu vântul ãsta, ajungem la Drago pânã în zori,
aºa cã ar fi bine sã umplem rapid nava cu dragoni!
Prindem tot ce ne picã în mânã.
- Eret? - Nu ºi dacã vrem sã nu ne pierdem...
Capul! La pupa babord!
Aruncaþi plasele, flãcãi! Trageþi-i în jos!
Nu-mi mai scãpaþi de data asta.
Foc!
Reîncãrcaþi!
Reîncãrcare! Atenþie!
ªi eu care mã temeam
cã o sã ne întoarcem cu mâinile goale.
Nu. E ziua ta norocoasã. Ne predãm.
Te alegi cu o Furie a Nopþii, o Nãpârcã Mortalã
ºi doi dintre cei mai buni cãlãreþi de dragoni
la vest de Luk Tuk.
ªeful ar trebui sã fie mulþumit, nu?
Scuzaþi!
Ce faci?
ªtirbule, rãmâi acolo!
Dragonilor nu le plac locurile înghesuite, aºa cã o sã rãmânã cu voi.
N-o sã vã facã probleme.
Dacã nu faceþi asta...
Nava-i de lemn, oceanu-i mare. Cum stai cu înotul?
Nu prea bine.
Era sã uit. Nu puteþi sã lãsaþi prizonierii înarmaþi.
Ãsta e planul tãu?
Exact ce-i trebuie oricãrui vânãtor de dragoni!
Un capãt unge lama cu salivã de Coºmar Monstruos,
celãlalt capãt împroaºcã un gaz de Spate-Zimþat Hidos.
Ajunge o scânteie ºi...
Uite ce se întâmplã!
Dupã ce încep sã te considere de-ai lor,
pânã ºi cei mai îndãrãtnici dragoni pot fi dresaþi.
Nu-i aºa, amice?
Dã-o încoace!
Încerci sã ne duci de nas?
- Nu. Vrem sã ne întâlnim cu Drago. - De ce?
Am de gând sã-l fac sã se rãzgândeascã în privinþa dragonilor.
Poate fi extrem de convingãtor.
Dupã ce le câºtigi devotamentul,
dragonii fac orice pentru tine.
N-o sã ne faci sã ne rãzgândim.
Pot sã te fac pe tine.
Aici. Acum.
Îmi dai voie?
Cãlãreþi de dragoni?
Dã-mi drumul!
Rât-mucos, ce faci?
Vezi ce bine ºtiu sã apãr ºi sã execut?
Ce-i cu plasele alea?
Atenþie! Era...
Cât pe ce!
Mãiculiþã!
Place mie.
Ia-mã!
Nu trage!
Ce cãutaþi aici?
Am venit sã te salvãm!
N-am nevoie sã fiu salvat!
Ajunge!
Cred cã ai greºit vasul!
Eu sunt Eret, fiul lui Eret.
Luaþi chestia asta de pe mine!
Altcineva?
Mã gândeam eu.
Tu, în ºa! Plecãm acasã.
Nu.
Dintre toate nesãbuinþele...
Încerc sã apãr dragonii ºi sã împiedic un rãzboi!
De ce numeºti asta nesãbuinþã?
Pentru cã vrea rãzboi, fiule!
Cu mulþi ani în urmã, ne-am adunat mai multe cãpetenii
ca sã vorbim despre urgia dragonilor care ne nãpãstuise.
În mijlocul nostru a venit un strãin de pe un tãrâm necunoscut,
plin de cicatrici ºi cu o mantie din piele de dragon.
Nu purta arme
ºi vorbea încet, spunând cã el,
Drago Sparbum, era un om din popor,
devotat eliberãrii oamenilor de sub tirania dragonilor.
Pretindea cã numai el îi poate controla pe dragoni
ºi cã doar el ne putea proteja,
dacã ne închinam lui
ºi îl urmam.
- Ce prost! - Bunã gluma!
Da, ºi noi am râs.
Pânã când s-a înfãºurat în mantia ºi a strigat:
"Atunci o sã vedeþi ce bine vã merge fãrã mine!"
Acoperiºul a luat foc într-o clipã
ºi au început sã coboare de sus dragoni armaþi,
care au ars locul din temelii.
Numai eu am scãpat cu viaþã.
Cu oamenii care ucid fãrã motiv nu se poate discuta în mod chibzuit.
- Tot ce se poate. - Sughiþ!
Dar eu tot o sã încerc.
La asta mã pricep.
Dacã aº putea sã te fac pe tine sã te rãzgândeºti,
o sã pot sã-l fac ºi pe el.
Hai!
- Sã mergem! - Nu!
Du-i pe ceilalþi înapoi acasã.
Mi-ajunge un rãzvrãtit pe ziua de azi!
Frumos.
Cap-de-piatrã!
Bine!
Stai liniºtit, amice!
N-o sã permit nimãnui sã-þi facã rãu.
Promit.
Hai, tatã!
Chiar aºa?
Bine.
Fãrã miºcãri bruºte.
Stai aºa!
ªtirbule!
Hei! Mi-ai lãsat dragonul în urmã!
Nu ºtie sã zboare singur! O sã se înece!
Hei!
Trebuie sã ne întoarcem dupã dragonul meu!
Cine eºti?
Hoþul de dragoni?
Drago Sparbum?
Mãcar înþelegi ce-þi spun?
ªtirbule! Gata, gata.
ªi eu mã bucur sã te vãd, amice.
Eram foarte îngrijorat.
Sughiþ?
Sã fie oare posibil?
Dupã atâþia ani?
Cum e posibil?
Ne cunoaºtem?
Nu, erai bebeluº.
Dar o mamã nu uitã niciodatã.
Vino!
Încãpãþânat! Exact ca maicã-sa!
Nici ea nu reuºea sã stea locului.
Are 20 de ani.
ªi e viking. Cea mai proastã combinaþie.
Când mã gândesc ce încãpãþânat ºi nesãbuit erai ºi tu pe vremuri...
Dacã mã gândesc bine, nu te-ai schimbat nici acum.
ªtii cum e. N-o sã se dea bãtut, Mâncãule.
ªi dacã Sughiþ îl gãseºte pe Drago înainte sã-l gãsim noi pe el...
Sughiþ n-are ce sã pãþeascã
atâta timp cât e cu Furia Nopþii. E o Furie a Nopþii!
Gãseºte-i, Sfarmã-Þeastã!
Gãseºte-i!
Stai puþin! O clipã!
- Pe aici! - Întoarce-te!
Vino!
Nu poþi sã-mi spui aºa ceva ºi sã fugi!
Eºti mama mea? Ce...
Îþi dai seama cât de aiurea sunã?
Vino repede!
Am o grãmadã de întrebãri!
Unde ai fost pânã acum?
Ce ai fãcut?
Au zis cã ai murit!
Toþi cred cã te-a mâncat un...
Aici ai fost în ultimii 20 de ani?
I-ai salvat.
Incredibil.
Nu eºti supãrat?
Poftim? Nu. Nu ºtiu...
Nu prea ºtiu ce sã zic, sincer sã fiu.
Nu afli în fiecare zi
cã mama ta e o apãrãtoare þicnitã ºi sãlbaticã a dragonilor.
Cel puþin nu sunt plictisitoare, nu?
Bãnuiesc cã n-aº putea spune acest lucru.
Îþi place?
N-am cuvinte.
Pot sã...
Ce frumos e!
Incredibil!
S-ar putea sã fie ultimul supravieþuitor al speciei sale.
Uite! Sunteþi de-o seamã.
- Mamã! - De-aia vã înþelegeþi aºa de bine.
Are dinþi retractili!
- Cum ai reuºit sã-l... - L-am gãsit în pãdure.
Fusese rãnit ºi doborât.
Acest Colþ-ªiret ºi-a pierdut piciorul într-o capcanã de fier a lui Drago Sparbum.
Acestui Ropot i-a fost retezatã aripa în plasele tãioase.
Iar bietul Grohãitor
ºi-a pierdut vederea într-o capcanã...
apoi l-au lãsat sã moarã singur ºi înfricoºat.
Ce-a pãþit aici?
Tot Drago ºi vânãtorii sãi au fãcut-o?
Pãi...
Nebunia e
cã eu sunt cel care l-a doborât.
Dar nu-i nimic.
Mi-a plãtit-o!
Nu-i aºa, amice?
Nu puteai sã mã salvezi cu totul, nu?
Ai vrut sã fim chit.
Aºa cã am un picior de lemn!
Ce-a zis tatãl tãu de prietenul tãu, Furia Nopþii?
La început, nu i-a picat prea bine.
Apoi a început sã-ºi schimbe pãrerea.
Ca ºi ceilalþi.
Pânã la urmã, toþi cei de-acasã ºi-au luat câte un dragon.
- Mãcar de-ar fi aºa... - Serios.
Crede-mã cã am încercat ºi eu,
dar oamenii nu sunt în stare sã se schimbe, Sughiþ.
Unii sunt nãscuþi altfel.
Înãlþaþi torþele!
Insula Tontului era un tãrâm pe care ucideai sau erai ucis,
dar eu credeam cã pacea era posibilã.
Opreºte-te! O sã înrãutãþeºti situaþia!
Era o pãrere foarte puþin agreatã.
Sughiþ!
Apoi, într-o noapte, a intrat un dragon la noi în casã
ºi te-a gãsit în pãtuþ.
Am fugit sã te apãr,
dar ceea ce am vãzut
îmi confirma propriile credinþe.
Nu era o bestie feroce,
ci o fãpturã blândã, inteligentã,
al cãrei suflet
se reflecta în al meu.
Valka, fugi!
Nu! N-o face!
Rezistã!
Nu! Stoic!
Valka!
Stoic!
Valka.
Tu ºi tatãl tãu era sã muriþi în acea noapte,
doar fiindcã eu n-am putut ucide un dragon.
E o trãsãturã de familie.
M-a durut sufletul sã stau departe de voi,
dar mi s-a pãrut mult mai sigur aºa.
Cum ai supravieþuit?
Spaima norilor n-a avut niciun moment intenþia sã mã omoare.
O fi crezut cã locul meu e aici.
În cãminul marii Bestii albe.
Speciile alfa.
Una dintre puþinele care mai existã.
Orice cuib îºi are regina,
dar ãsta e regele tuturor dragonilor.
Cu respiraþia sa de gheaþã, acest uriaº graþios ne-a construit un cuib.
Un rai sigur pentru dragonii de pretutindeni.
Stai puþin, el e scuipãtorul de gheaþã?
El e rãspunzãtor de toate distrugerile?
Ne apãrã.
Trãim cu toþii în grija ºi sub comanda lui.
Toþi, cu excepþia copiilor, fireºte,
care nu ascultã de nimeni!
Trãiesc alãturi de ei
de 20 de ani, Sughiþ,
ºi le-am descoperit secretele.
- Te place. - Mamã!
Cred cã þi-e foame.
- Da, aº mânca ceva. - Bine. E ora mesei.
Nu-mi place situaþia.
Ar fi trebuit sã-l gãseascã pe Sughiþ.
Nici mie nu-mi place. Eret, fiul lui Eret,
era bãrbatul visurilor mele. Tot ce mi-am dorit vreodatã!
Iubito, îmi las barbã de dragul tãu.
ªi eu.
Dacã i-a doborât Drago?
Dacã au nevoie de ajutor?
Trebuie sã-i gãsim.
Cum? Nu, Stoic a zis...
Nu mai conteazã ce a zis dacã sunt în captivitate.
Veniþi!
Ne întoarcem?
N-avem unde sã ne ducem, n-avem ce vinde
ºi nici capete de numãrat!
Dacã nu ne ducem cu dragoni, rapid...
Ai grijã ce-þi doreºti!
Eret, fiul lui Eret!
Ce e asta?
O rãpire.
Ura! Poate sã cãlãreascã cu mine? Poate? Da?
O sã ne arãþi drumul pânã la Drago.
Sã-i ajut pe cãlãreþii de dragoni sã se furiºeze în tabãra lui Drago?
Mã poþi omorî de-acum.
Nicio problemã. Coadã-spin, dã-i drumul!
Bravo!
Coadã-spin, aport!
Bine!
Bine! Te duc la Drago!
Nu dã niciodatã greº.
Parcã mergeam la masã.
Suntem la masã.
Apoi, de la Insula Dragonilor,
am gãsit arhipelagul ãsta.
Uite!
Când sunt aici, sus,
nici mãcar nu simt frigul. Simt doar...
Libertatea.
Asta înseamnã sã fii dragon, Sughiþ.
Bine, bine, tu zici cã eºti dragon,
dar ºtii sã zbori?
Nu!
Frate! Era cât pe ce!
Data trecutã aproape cã ne ieºise.
Incredibil.
Nici cu tine nu mi-e ruºine.
Semeni aºa de mult cu mine...
ªi eu care nu þi-am fost alãturi...
Îmi pare rãu, Sughiþ.
Putem s-o luãm de la capãt?
Îmi dai o nouã ºansã?
Pot sã te învãþ tot ce am învãþat eu în ultimii 20 de ani.
De exemplu...
Mamã!
Acum poþi lua curbele alea strânse.
Tu ºtiai chestia asta?
Toþi dragonii au secretele lor.
ªi o sã þi le arãt pe toate.
O sã descifrãm toate misterele,
o sã gãsim împreunã toate speciile,
noi doi, mama ºi fiul.
Sughiþ, ne leagã acest dar pe care îl avem amândoi.
Asta te reprezintã, fiule.
Asta ne reprezintã.
Vom schimba lumea pentru toþi dragonii.
O s-o facem un loc mai bun ºi mai sigur.
Da.
Sunã fantastic.
Ce bine!
Acum putem merge amândoi la Drago.
Poftim?
Nu se poate discuta cu Drago.
- Dar trebuie sã... - Nu!
Trebuie sã-i protejãm pe-ai noºtri.
Hai, ar trebui sã ne întoarcem!
Bine! V-am adus pânã aici. Acum ia chestia asta de pe mine.
Nu-i frumos sã-i iei jucãria unui dragon.
Nu ºtii nimic?
De ce mi se întâmplã mie toate astea?
Ce e acolo?
Bule cu diametru mare, plãmâni uriaºi,
un locuitor din adâncurile reci.
Cred cã e o dihanie clasa cinci sau chiar ºase.
Chiftea! Ce s-a întâmplat, fetiþo?
Drago!
Ia-þi laba de pe mine!
Mã bucur sã te revãd, prietene!
Stai la cãlduricã?
Dupã cum vezi, tocmai þi-am adus niºte dragoni,
aºa cum þi-am promis.
Se trezeºte!
Daþi-mi o mânã de ajutor!
Lãsaþi sforile!
- Colþ-de-foc! - Hei!
Ce faci?
Acum eºti al meu.
ªi, ca bonus,
þi-am adus ºi cãlãreþii.
- Nu-þi cer nimic în plus. - Poftim?
Glumeºti?
Erai perfect!
Se pare cã sunt mai mulþi acolo.
Câþi?
Înseamnã cã nu i-a prins Drago.
- Câþi? - Sute.
O insulã plinã!
Nu mi-aº face griji.
Oamenii mei îi vâneazã chiar în acest moment.
N-o sã-þi afle ascunzãtoarea, îþi promit.
Ba da. ªtiu cã am dispãrut
ºi au dragoni de urmãrire.
Dacã ne atingi un fir de pãr, Sughiþ o sã te coto...
- Sughiþ? - E inofensiv.
Serios. Crede-mã.
E doar fiul lui Stoic cel Vast, moºtenitorul tronului din insula Tontului.
ºi cel mai mare stãpânitor al dragonilor întâlnit vreodatã!
Stãpânitor al dragonilor?
Numai eu îi domin pe dragoni!
- Nu. - Îmi pare rãu.
ªi, dacã nu ne dai drumul în acest moment,
o sã se nãpusteascã pe Furia Nopþii
ºi o sã-þi facã arºice întreaga flotã.
ªi o sã plângã toþi ca niºte þânci.
- Nostimã ºi frumoasã. - Bine zis, scumpete!
Þâncii plâng mereu.
Ãia mici de tot.
Întâi a fost un cãlãreþ, acum e toatã insula.
Iar tu i-ai condus la mine!
Drago!
Încetaþi pregãtirile!
Trebuie sã atacãm imediat cuibul cãlãreþilor de dragoni!
O sã le doborâm dragonul alfa!
Apoi o sã cucerim insula Tontului!
Drago.
ªi scãpaþi de el!
Drago, te rog...
Coadã-spin!
Nu!
Amice, nu putem sã aºteptãm ca Drago sã atace locul ãsta.
Trebuie sã-l gãsim înainte.
Hai sã mergem!
Uºurel!
Glumeºti? Cum ai pãtruns pânã aici?
Exact aºa cum o sã te scoatem.
O sã mã scoateþi?
Liber.
ªtirbule, vino!
Stai! Trebuie sã-þi spun ceva.
Lasã, îmi spui pe drum.
Nu e o informaþie de spus pe drum.
Mi-ai spus destule.
E mai degrabã genul de ºtire care te zguduie din rãrunchi.
Mã rog, una în plus nu-i bai.
Tatã, faþã de surprizele obiºnuite, asta o sã-þi placã.
Promit.
Doar cã va trebui sã reacþionezi cu blândeþe.
Ocupã-te tu de ea!
Vãleu!
Tatã,
bagã sabia la loc, te rog.
ªtiu ce o sã zici, Stoic.
Cum am putut sã fac aºa ceva?
Sã stau departe atâta timp?
ªi de ce nu m-am întors la tine?
La fiul nostru?
De unde sã ºtiu eu cã o sã te schimbi, Stoic?
Sau sã se schimbe cineva de pe insulã?
M-am rugat de nenumãrate ori sã înceteze luptele,
sã gãsim o altã soluþie, dar m-a ascultat cineva?
De-aia nu m-am însurat.
ªi dintr-un alt motiv.
ªtiu cã te-am lãsat sã-l creºti singur pe Sughiþ,
dar m-am gândit cã o sã-i fie mai bine fãrã mine.
M-am înºelat, acum îmi dau seama, dar...
Nu mai fi aºa de stoic, Stoic!
Haide!
Strigã, urlã, zi ceva!
Eºti la fel de frumoasã ca în ziua în care te-am pierdut.
Se poate ºi mai rãu de-atât?
Ia sã vedem!
O sã sãrim în apa rece ca gheaþa ºi o sã murim înecaþi.
Pare rãcoritoare.
Doamnele mai întâi.
Eºti o baligã de dragon...
Capul la cutie!
Daþi alarma!
Pe ei, fir-ai tu sã fii de Eret!
Ia de-aici!
Bine, te iubesc din nou.
Jalnic. Mai ai timp sã sari.
Aºadar, mergem sã vã salvãm dragonii ºi s-o ºtergem de aici?
Verificaþi toate capcanele. Sunt pe aici, pe undeva.
Chiftea?
Vine cineva?
Nu ºtiu. Tu þine-o tot aºa.
Continuã sã dai la manivelã.
Îþi mulþumesc cã mi-ai salvat viaþa.
Dã-mi voie sã mã achit de datorie.
Mamã, nici n-o sã mai recunoºti locul.
Unde fãceam arme, acum fabricãm ºei, atele pentru aripi.
Reparãm ºi dinþii dragonilor!
Nici n-o sã crezi ce mult s-a schimbat.
Fiul nostru a schimbat insula în bine.
Am fãcut o treabã bunã cu puºtiul, Val.
Mulþumesc, tatã.
Mi-am ieºit puþin din mânã.
Doar ºtii
- cã nu te-am luat pentru cum gãteai. - Sper.
Cu chiftelele ei omorai mai multe bestii decât cu securea de luptã.
Încã mai am câteva pe care nu le-am digerat bine.
Dupã ce te întorci acasã, cu toþi dragonii,
Drago nu va mai avea nicio ºansã.
Se va rezolva totul!
Uºurel, fiule. Nu-i uºor pentru ea.
Înþeleg.
Îmi place cântecul ãsta.
Îþi aminteºti cântecul nostru, Val?
Voi înota ºi naviga pe mãri învolburate
Fãrã sã mã tem de înec
ªi bucuros ale vieþii valuri le voi cãlãri
Dacã tu cu mine te vei cãsãtori
Nici soarele arzãtor
Nici frigul necruþãtor Din drum...
Din drum nu mã vor opri
Scuze!
Dacã-mi promiþi inima ta
ªi dragostea
ªi dragostea pe veci
Iubitul meu drag
Dragul meu iubit
Vorbele tale mã uluiesc mereu
De fapte mãreþe n-am nevoie
Dacã-þi simt braþele în jurul meu
O sã-þi aduc în dar inele de aur
- O sã-þi recit poezii - Nu mai spune?
ªi de orice rãu o sã te feresc
Dacã vei rãmâne alãturi de mine
Inele de aur nu-mi trebuiesc
ªi nici poeziile nu mã-ncãlzesc Vreau doar de mânã sã te þin
Vreau doar sã stai lângã mine
Sã te iubesc, sã te sãrut ºi dulce sã te þin
Ca sã dansãm ºi sã visãm
Trecând prin ale vieþii nãpaste ºi bucurii Iubirea ta mã va ghida
Voi înota ºi naviga pe mãri învolburate
Fãrã sã mã tem de înec
ªi bucuros ale vieþii valuri le voi cãlãri
Dacã tu cu mine te vei cãsãtori
- O þin tot aºa - Mâncãule!
Am terminat.
Credeam cã trebuia întâi sã mor ca sã mai dansãm o datã împreunã.
Nu e nevoie de mãsuri drastice.
Pentru tine, draga mea,
orice.
Te întorci acasã, Val?
Vrei sã fii iar soþia mea?
Putem fi o familie! Ce zici?
Da.
Perfect! Gãtesc eu.
Slavã lui Odin cã nu m-ai ascultat, fiule.
Altfel nu ne-am fi regãsit.
ªtirbule?
Ce se întâmplã?
Nu!
Val?
Val! E în regulã.
Acum suntem o echipã. Ce vrei sã faci?
Trebuie sã salvãm dragonii.
Bine. S-a fãcut. Hai, fiule!
Orice ar fi, continuaþi sã atacaþi muntele!
Trebuie sã-l scoatem afarã pe alfa.
Pregãtiþi capcanele!
Surprizã!
Da!
Cum?
Chiar eºti plin de surprize!
Sã mergem!
Cãlãreþi de dragoni în trecere!
Foc!
Da!
Distrugeþi-i!
Eret, fiu al lui Eret!
Sus, fetiþo!
Lasã-te spre stânga, Eret! Aºa!
Fii atent!
Bine aºa!
Doborâþi-i!
Capul sus!
Stãpânitorul dragonilor.
Bun venit la bord, cãlãreþ de dragoni!
Mulþumesc...
Unde ai fost?
Cu mama, sã ne povestim de una, de alta.
E mama ta?
Acum înþelegi de la cine am moºtenit firea mea dramaticã.
Alfa! Acum începe lupta adevãratã!
Hai, ºtirbule!
Aratã-le ce poþi, amice!
Bravo!
De mult aºteptam acest moment!
Nu poþi sã ne iei dragonii!
Sunt conduºi de alfa!
Bine cã am adus pe cineva care sã-l sfideze.
Încã unul?
E clasa zece! Clasa zece!
Nu.
Hai! Doboarã-l pe alfa!
Mulþumesc.
Pentru tine, draga mea,
orice.
Val, crezi cã poþi sã-i opreºti?
O sã mã strãduiesc.
Haide, Spaima norilor!
Tu!
Te-am vãzut arzând cu ochii mei!
Nu mã omoarã pe mine puþin foc!
Stoic!
Nu!
Am câºtigat.
Acum, termin-o!
Nu!
Rezistã!
Sfarmã-Þeastã, hai!
Hai, Mâncãule!
Sunt în spatele tãu, Stoic!
Opreºte-te!
Ãsta e marele stãpânitor al dragonilor?
Fiul lui Stoic cel Vast?
Cred cã se simte jenat.
Atâtea pierderi, pentru ce?
Ca sã fii de neoprit?
Ca sã conduci lumea?
Dragonii sunt fãpturi blânde, minunate,
ce îi pot apropia pe oameni.
Sau dezmembra.
Vezi tu...
ªtiu ce înseamnã sã trãieºti cu frica în sân.
Mi-am vãzut satul incendiat,
familia distrusã.
Dar de mic,
când nu-mi mai rãmãsese nimic,
am jurat sã-mi înving teama de dragoni
ºi sã-i eliberez pe oamenii din toatã lumea.
Atunci, de ce îþi faci o armatã de dragoni?
Ai nevoie de dragoni ca sã cucereºti alþi dragoni.
Sau ai nevoie de dragoni ca sã cucereºti alte popoare.
Ca sã-i domini pe cei care te urmeazã
ºi sã-i pedepseºti pe cei care se împotrivesc.
Deºtept bãiat!
Lumea vrea pace.
ªi am gãsit soluþia pe insula noastrã.
Dã-mi voie sã-þi arãt.
Nu!
Îþi arãt eu þie!
Ce...
Sughiþ!
Hai, Mâncãule!
Bine, schimbare de plan!
Niciun dragon nu rezistã ordinelor unui alfa.
Cel care dominã un alfa
îi dominã pe toþi.
ªtirbule?
ªtirbule, te simþi bine? Ce se întâmplã?
Priveºte ce înseamnã adevãrata putere!
Puterea voinþei care îi dominã pe ceilalþi.
În faþa ei,
nu însemni nimic.
Ce þi-a zis?
Haide, ªtirbule!
Ce te-a apucat?
Nu, nu. Haide!
Ce faci? Terminã!
Opreºte-te! Vino-þi în fire!
ªtirbule, nu!
ªtirbule!
- Nu! - Sughiþ!
Stai!
- Fiule! - Tatã!
Nu!
Nu.
Tatã!
Stoic!
Tatã!
Nu...
Nu.
Nu, nu.
Nu! Lasã-l în pace!
Du-te! Pleacã de aici!
Pleacã!
Nu e vina lui. ªtii bine.
Dragonii buni,
sub comanda unor oameni rãi...
Stai! Nu pleca!
... fac lucruri rele.
Haide!
Adunaþi oamenii! Ne vedem pe insula Tontului!
ªtirbule!
Lasã-l.
Walkiriile sã te preîntâmpine
ºi sã te conducã pe marele câmp de luptã al lui Odin.
Sã-þi slãveascã numele cu dragoste ºi înfocare,
ca sã-l auzim ridicându-se din adâncurile Valhallei
ºi sã ºtim cã te-ai aºezat la locul care þi se cuvine
de la masa regilor.
Cãci un mare om a cãzut la datorie.
Un rãzboinic. O cãpetenie.
Un tatã.
Un prieten.
Îmi pare rãu, tatã.
Nu sunt conducãtorul care voiai sã fiu.
ªi nici pacificatorul care credeam cã sunt.
Nu ºtiu...
Ai venit pe lume mai devreme.
Erai o mogâldeaþã.
Aºa de gingaº, aºa de plãpând...
Mã temeam cã n-o sã reziºti mult.
Dar tatãl tãu
nu s-a îndoit nicio clipã.
Spunea mereu cã vei deveni cel mai puternic.
ªi a avut dreptate.
Ai inimã de cãpetenie ºi suflet de dragon.
Numai tu poþi reuni lumile noastre.
Asta te reprezintã, fiule.
Mã temeam sã nu devin ca tata.
Cel mai tare, pentru cã eram convins cã n-aº putea.
Cum sã devii aºa de mãreþ?
Aºa de curajos? Aºa de altruist?
Cred cã poþi doar sã încerci.
Un ºef îºi apãrã oamenii.
Ne întoarcem.
Cum?
Ne-a luat toþi dragonii.
Nu pe toþi.
Nu vreau sã mor!
Nu putem zbura pe chestiile astea!
Nu mai spune?
Bestia albã n-o sã-i domine ºi pe ei?
Sunt pui. Nu ascultã de nimeni.
Da! Ca noi!
E periculos!
Unii ar putea spune cã e un plan precar.
Bine cã nu ascult ce spune lumea.
Care e planul?
Sã-l recuperez pe ªtirb ºi sã-i trag una lui Drago...
Capul sus!
ªi chestia aia.
Bun bãiat!
Atenþie la mobilã!
Unde te duci?
Conducãtorul vostru e mort.
Stoic?
Nu mai are cine sã vã apere acum.
Nu.
A luat toþi dragonii!
Distrageþi-i atenþia dragonului alfa! Sã nu se mai concentreze pe ªtirb.
Cum?
Aþi uitat cu cine cãlãriþi?
Nu existã dragon viu pe care sã nu-l pot þine în frâu!
- În afarã de ãsta! - Amator.
Uitaþi-l pe Sughiþ!
Cum?
Continuaþi!
Oaia neagrã, scumpete!
Zece puncte!
Vãleu!
N-am pãþit nimic!
Nu-i uºor sã scape omul de tine, recunosc.
ªtirbule?
Hei,
sunt eu, amice.
Sunt eu.
Sunt eu. Sunt aici, amice.
Întoarce-te la mine.
Nu mai e al tãu.
Îi aparþine lui alfa.
Dar, te rog, mare stãpânitor al dragonilor,
încearcã sã-l iei.
N-o sã mai rateze a doua oarã.
Nu a fost vina ta, amice.
Ei te-au pus s-o faci.
Tu nu l-ai fi rãnit.
Nu m-ai rãni nici pe mine.
Cum reuºeºti?
Te rog. Eºti cel mai bun prieten al meu.
Cel mai bun prieten.
Bun bãiat! Aºa!
Sunt aici!
Ajunge!
Þine-te bine!
Mai am puþin, amice.
Fã ceva!
Trebuie sã-i despãrþim pe cei doi.
Trebuie sã-l neutralizãm, ªtirbule.
Ai încredere în mine, amice?
Putem s-o facem.
Tu ºi cu mine.
Ca unul singur.
Asta e.
Hai sã mai încercãm o datã!
Doboarã-l, iubire!
Dã-i gata!
Dominã-l!
Ignorã-l, ªtirbule!
Opreºte-i!
Acum!
Iar?
ªtirbule! Acum ori niciodatã!
Hai, amice!
Þine-te bine!
Da! Am reuºit!
Þine-l pe loc, ªtirbule!
S-a terminat.
Nu mai spune?
Nu!
Sughiþ!
Îl sfideazã pe alfa!
Ca sã te apere pe tine.
Nu, nu! Nu!
Riposteazã! Luptã-te!
Luptã-te!
Ce te-a apucat?
Acum înþelegi?
Asta înseamnã sã câºtigi devotamentul unui dragon.
Hai sã-i punem capãt! Acum.
Niciodatã!
Haide!
Luptã!
Dragonul alfa îi protejeazã pe toþi.
Continui sã mã uimeºti, amice.
Mulþumesc.
ªtirbule, ºtii bine cã nu iese la spãlat!
ªtiam eu cã te întorci!
Coadã-spin!
Vino sã te îmbrãþiºez, Arþãgosule!
Cine e prinþesa mea micã?
Sã nu mai pleci niciodatã, Colþ-de-foc!
Da, eºti! Mi-a fost dor de tine.
Vomi!
Nu tu!
Frumos ai mai mânuit dragonul acolo!
Ai fi un vânãtor bun.
Sfarmã-Þeastã va avea nevoie de cineva care sã aibã grijã de el.
Eu?
Aº fi onorat.
Tatãl tãu ar fi la fel de mândru ca mine.
Mulþumesc.
Mã bucur cã eºti aici, mamã.
ªi voi rãmâne aici.
Vezi?
Þi-am zis eu sã cauþi aici.
Tot mai faci chestia asta? Nostim, n-am ce zice!
Vino încoace!
S-a întors ºeful acasã!
Trãiascã ºeful! Trãiascã ºeful!
Asta e insula Tontului.
Puþin cam zguduitã, cam nãruitã ºi acoperitã de gheaþã,
dar e un cãmin.
Cãminul nostru.
Cei care ne-au atacat au fost neînduplecaþi ºi nebuni.
Dar cei care i-au oprit
au fost mai mult de-atât!
Om fi noi puþini,
dar reprezentãm o forþã,
mai mare decât orice ar putea încerca sã ne domine.
Suntem glasul pãcii.
ªi, puþin câte puþin, vom schimba aceastã lume.
Noi avem ceva ce nu au ceilalþi.
Desigur, ei au armate,
au escadre,
dar noi avem
dragonii noºtri!
CUM SÃ ÎÞI DRESEZI DRAGONUL 2
Oferit de Yideo.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania