Ovo je Berk.
Najbolje čuvana tajna ove strane, od... bilo gde da je.
Jeste da ne izgleda nešto,
ali ova gomila mokrog kamenja krije par iznenađenja.
Život je ovde neverovatan,
ali nije za one slabog srca.
Vidite, dok drugi uživaju u hobijima kao što su rezbarenje i vezenje,
mi Berkijanci više volimo nešto što nazivamo trke zmajeva!
Žao mi je, Ribljonogi, jesi li želeo to?
Oh, Snotlaute, to je bila moja ovca!
Izvoli mala.
Jesam li ti rekao da izgledaš super danas? Jer izgledaš.
Hajde, Barfe. Ovde počinje da smrdi.
Jok, još uvek te mrzi.
Idemo odavde, Belče!
Dobro!
Hajde!
Oh, da!
To je devet ovaca za blizance!
Astrid je ubacila tri!
Ribljonogi i Snotlaut ni jednu!
A Štucka... nema nigde.
Uplašio si ga velikom govorancijon, zar ne, Stoiče?
Šta to radiš, Snotlaute? Sada će pobediti.
Ona je moja princeza. Šta god želi to i dobija.
Rafnat? Zar nije pokušala da te živog sahrani? - Samo na par sati.
Pusti ih!
Zmajevi su ovde nekada predstavljali problem,
ali to je bilo pre pet godina. Sada su se svi doselili ovde.
I zašto ne bi?
Napravili smo im zmajarnike,
švedski sto sa velikom količinom hrane,
perionicu za zmajeve.
Čak i vrhunsku zaštitu od vatre da tako kažem.
Ah, vreme je, Gobere. - Poslednji krug!
Crna ovca, hajde Stormflaj! Još uvek možemo da pobedimo!
Hajde, Barfe. - Idemo!
Napred, Mitlag!
Idemo, idemo!
Ovo je tvoj veliki trenutak. Želim ti lep let.
Gore, gore, gore!
To, odličan posao, Mitlag!
Izvoli, draga. Ova vredi deset poena.
To, crna ovca!
Vas dvojica se borite za Rafnat?
Pobeđujem! - Pobeđujemo zajedno.
Oh, ne!
Niko me ne može zaustaviti! - Niko osim mene. Povezani smo, genije.
Prestani da kradeš moju slavu!
Sredi ih, Astrid! - Slava je moja!
Uvek sve upropaštavaš! - Bez ovce nema ni slave! - Imam je.
Astrid!
Odlično odigrano!
To je moja buduća snaja!
Uh, izvinite.
Stormflaj!
To je 13 poena! Astrid je pobedila!
Da, Berk je prilično savršen i moj težak rad se isplatio.
I to je dobro jer sa vikingzima koji jašu zmajeve, svet je postao veći.
To!
Šta misliš, druže? Želiš li da ponovo pokušaš?
Bezubi, biće sve u redu!
Spreman si?
To!
Ovo je neverovatno! Više nije. Bezubi!
Oh, ne!
Ovo se pojavilo niodkuda.
Moramo da poradimo na tvom letenju, druže.
Taj "zaključani" rep nije dobro radio u manevrima spasavanja, zar ne?
Izgleda da smo našli još jedno ostrvo, druže.
Šta je, želiš izvinjenje? Je l' se zato duriš, bebice?
Onda, probaj ovo!
Osećaš to, a?
Osećaš li koliko se kajem?
O, da, hajde, hajde,
ne bi povredio jednonogog...
U pravu si, u pravu si. Pobedio si.
Pao je i ružno je! Zmajevi i vikinzi su ponovo neprijatelji.
U teškoj borbi...
Znaš da se to neće oprati.
Kako da ga nazovemo?
Neka bude "Pazuh koji svrbi".
Šta misliš, drugar? Misliš li da ćemo možda naći par Drvoseča u ovim šumama?
Par čudnih Smrti koje Šapuću kod tih stena?
Ko zna, možda ćemo konačno naći još jednu Noćnu Furiju.
Zar to ne bi bilo nešto posebno.
Pa, šta kažeš, da nastavimo?
Dobar dan, gospo. Gde si bila? - Zdravo.
Oh, pobedila sam u trci. Šta još?
Pravo pitanje je, gde si ti?
Izbegavam oca. - Oh, ne. Šta je sada u pitanju?
Oh, ovo će ti se dopasti.
Probudim se, sunce sija,
Užasni Terori pevaju na krovu,
siđem na doručak misleći da je sve u redu a dobijem: "Sine, moramo da popričamo".
"Ne sada, tata. Moram da se zazam malo."
Kao prvo, ne zvučim tako. Ko je taj lik? I kao drugo,
šta mi to radiš sa ramenima?
Da, to je baš laskava imitacija. Kako god, on kaže:
"Ti si ponos Berka, sine,
i ne mogu biti ponosniji." - O, hvala ti, tata. I ja sam ponosan na sebe.
Kada to radim sa rukama? - Upravo sada!
Dobro, samo... ... budi mirna i ozbiljna.
"Odrastao si,
"i pošto nijedan poglavar ne može tražiti boljeg naslednika,
odlučio sam..." - Da postaneš poglavar! Oh, bogovi! Štucko, to je neverovatno!
Pohabaćeš mi opruge. Imaju osetljivu kalibraciju.
Eto sa čim se suočavam.
Šta si mu rekao? - Ništa, dok se okrenuo, mene više nije bilo.
Pa, velika je to odgovornost.
Mapa će morati da sačeka, i ja ću leteti sa Bezubim jer ćeš biti prezaposlen...
To nisam ja, Astrid.
Sve te govorancije i planiranja i vođenje sela, to je njegova stvar.
Mislim da ne shvataš.
Mislim, poglavar, kakva čast.
Baš bih bila uzbuđena. - Ja nisam poput tebe.
Uvek si znala ko si, ali...
Ja još uvek tragam.
Znam da nisam poput oca,
i nikada nisam upoznao majku, pa... Šta sam onda ja?
Ono što tražiš, nije tamo negde, Štucko, već je ovde.
Možda to još ne uviđeš.
Možda.
Ali, znaš...
Ima nešto tamo. - Štucko...
Budi mi blizu.
Šta se dogodilo ovde?
Polako, druže.
Štucko!
Pali! - Astrid, pazi!
Štucko!
Pazite na rep!
Vežite noge!
Je li to ono što mislim da jeste? - Stanite!
Stormflaj! Šta to radite?!
Već ste se vratili!
Tako mi svega.
To je Noćna Furija.
Mislio sam da su sve nestale.
Mislim da nam se sreća osmehnula, momci.
Mislim da Drago nema jednu u svojoj armiji zmajeva.
Armija zmajeva?
Ne želimo da pravimo probleme.
Trebalo je da mislite na to pre nego što ste nam ukrali sve zmajeve
i razneli nam utvrđenje!
Tako je! - Da, pogledaj to! - Čekaj. - O čemu to pričate?
Mislite da smo mi to uradili?
Hvatanje zmajeva je ionako težak posao,
bez dobrica na zmajevima koji pokušavaju da ih oslobode. - Kakve dobrice...?
Postoje drugi jahači zmajeva?
Misliš, drugi osim tvojih lopovskih prijatelja od prošle noći? Kaži ti meni.
Možda imaš zmaja koji "pljuje" led, ali mi imamo kvotu koju moramo da ispunimo.
Kako misliš da objasnimo ovo Dragou Bladvistu?
Dragou šta-šaki? Ima li smisla nešto što kažeš?
Očekuje novu pošiljku zmajeva do sutra za svoju armiju. - A Drago ne podnosi izgovore!
Ovo mi je napravio kada sam se pojavio praznih ruku prošli put.
Obećao je da neće biti toliko razuman u budućnosti.
Vidi, ne znamo ništa o kradljivcima zmajeva,
ili o zmaju koji pljuje led ili tvom ludom šefu i njegovoj armiji zmajeva?
Vratite nam našeg zmaja i mi idemo,
čudna, neprijateljska osobo koju nikada nismo sreli.
Oh, gde su mi maniri?
Ja sam Eret...
... Eretov sin.
Najbolji sam hvatač zmajeva.
Osim toga, ne može baš svako da uhvati Noćnu furiju.
Ovo je Bezubi. Kaže da idemo, odmah.
Svi to kažu. Na njih, momci!
Stormflaj, hajde! Idi, idi!
Nikad nećete zadržati te zmajeve! Čujete li me?! Drago dolazi po njih!
Hajde, Mitlag!
Zdravo, Stoiče! - Kako si?
Baš je divan dan.
Zdravo, Spajtlaute, bila je dobra trka. - Da...
O, izvinite, gđo, Ak.
Je li se vratio? - Ne, verovatno je odleteo do kraja sveta do sada.
Stvarno želiš da mali vodi selo?
Još uvek možeš da odložiš penziju.
Oh, spreman je. Videćeš.
Evo ga!
Ponos Berka...
Koji je konačno došao na posao.
Izvinjavam se, zadržali su me. Tata, možemo li da popričamo?
Nešto te "svrbi" da mi kažeš?
Da, ali ne na takav "svrab". - Dobar momak!
Prva lekcija: Poglavarova prva dužnost je njegov narod... 41!
Možemo li da popričamo nasamo... -Četrdeset... -To sam ja, ja sam sledeći!
Bio sam ispred tebe! - Kad bi mogli da razgovaramo...
Izvinite, čekam ovde ceo dan.
Dobro, želim sedlo sa puno šiljaka i velikim tovarnim delom.
Naravno da može, gospodine. - Tata, ovo je malo važnije od pravljenja sedala.
Lekcija dva: Ni jedan zadatak nije mali kada služiš narodu.
Ali tata... - Oh, oprosti Mrgude. - Možemo li da raz... - Mrgude!
Pustio si da se ugasi vatra!
To je to, Mrgude, dajem te na usvajanje! - Izvoli, biraj.
Tata... - Hajde, biraj.
Stvarno moram da ti kažem za ovu novu zemlju na koju smo naišli.
Još jednu? - I nove zmajeve?
Nismo ostali da to otkrijemo.
Oviu ljudi nisu bili naročito prijateljski nastrojeni. - Oh, stvarno?
Nisu skakali od sreće zbog Noćne Furije i Smrtonosnog Nadera? -Ne, ovo je bilo drugačije.
Nije bila standardna bežmo noge u kojoj uživam.
Ovo su bili zamkari, hvatači zmajeva.
Trebalo je da im vidite utvrđenje.
Bilo je skroz razneto i pokriveno velikim šiljcima leda. Baš je bilo čudno.
Još nisam video tako nešto. I što je najgore, mislili su da smo to mi uradili!
Vas dvoje ćete jednog dana upasti u ozbiljnu nevolju.
Ne cene svi ovakav način života.
Da, Gober je u pravu, sine. Najbolje je da držimo svojih.
Osim toga, imaćeš važnijeg posla.
Kad jednom objavimo veliku vest!
Oni prave armiju zmajeva.
Ili onaj za koga rade.
"Dargo... krvava pesnica" ili nešto tako.
Raskrvariću mu ja šaku svojim licem ako pokuša da uzme mog zmaja. - Ili mog!
Kakav si ti moron. - Divan moron - Da.
Bladvist? Drago Bladvist? - Uh, da. Čekaj... Poznaješ ga?
Prizemljite sve zmajeve! - Šta, zašto? - Zabarikadirajte kapije!
Spustite kapke protiv oluje! - Čekaj, čekaj. Šta se događa? - Hajde!
Čuli ste ga, zaključavajte sve!
Niti zmaj niti viking neće mrdnuti sa ostrva dok ja ne kažem!
Zato što neko koga poznaješ pravi nevolju u nekoj dalekoj zemlji?
Zato što je Drago Bladvist ludak bez trunke milosti.
I ako ima armiju zmajeva, neka su nam bogovi u pomoći.
Vodite ih u obore! Brzo! - Razumem, Stoiče. - Onda da se vratimo tamo.
Pratićemo one lovce do Dragoa i urazumićemo ga.
Ne, utvrdićemo ostrvo. - Naša dužnost je da održavamo mir. - Mira nema više, Štucko.
Moram da te pripremim za rat. - Rat?
Tata, ako Drago dolazi po naše zmajeve, ne možemo da čekamo.
Hajde da ga nađemo i promenimo mu mišljenje.
Ne, neki umovi se ne daju promeniti, Štucko.
Moraš da brineš o Berku. Poglavar štiti svoj narod.
Obezbedite štale! Zabravite svaki odeljak! - Štucko, nemoj. - Moram.
Ovuda! Brzo!
Štuckooo!
Hajde!
Štucko!
Momci, držite oči otvorene!
Do svitanja ćemo stići do Dragoa sa ovim vetrom.
Zato najbolje da napunimo ovaj brod sa zmajevima i to brzo!
Nije vreme da budemo izbirljivi! - Uh, Erete? - Ne ako želimo da zadržimo naše...
... glaveee!
Na levu stranu krme!
U mreže sa njima, momci! Oborite ih!
Ima ih dvoje! Na levu stranu!
Ovaj put mi nećete pobeći. - Pali!
Napuni, napuni!
Hajde, napuni! Dolaze!
Samo polako, ljudi.
A ja sam se brinuo da ćemo doći praznih ruku. - Jok, danas ti je srećan san.
Predajemo se.
Tu je jedna Noćna Furija i jedan Smrtonosni Nader i...
Dva najbolja jahača zmajeva zapadno od Lak Taka.
To će ti usrećiti šefa, je l' tako?
Izvinite.
Šta to radiš? - Bezubi, ostani.
Zmajevi ne vole skučena mesta pa će ostati sa tobom. Neće ti praviti probleme.
Ukoliko ne uradiš to.
Znaš, drveni brodovi, veliki okean... Znaš li da plivaš?
Ne znam.
Zamalo da zaboravim. Ne možeš da imaš naoružane zatvorenike.
Kakav ti je ovo plan?
Baš ono što treba da ima svaki lovac na zmajeve.
Jedan kraj oštrice prekriva pljuvačka Čudovišne Noćne More.
Drugi kraj izbacuje Ziplbekov gas.
Sve što je potrebno je iskra, i...
O, da, tako je.
Kada vas prihvate kao svog, čak i najćudljiviji zmajevi mogu da se treniraju.
Je li tako, druže? - Dajte mi to!
Šta to izvodiš? - Ništa, hoćemo da upoznamo Dragoa. - Zašto?
Jer hoću da mu promenim mišljenje što se tiče zmajeva.
On može biti veoma ubedljiv.
Kada zaslužiš njegovu vernost,
ne postoji ništa što zmaj neće uraditi za tebe.
Nećeš promeniti ničije mišljenje ovde.
Mogu da promenim tvoje odmah sada.
Uh, mogu li?
Pazi! - Jahači zmajeva!
Spusti me dole!
Snotlaute, šta to radiš?
Vidiš li kako dobro štitim i obezbeđujem?
Šta rade ove mreže ovde?
Pazi, to je bilo... Blizuuu.
Oh, zaboga.
Ja voleti.
Uzmi me.
Ne pucaj!
Šta radite ovde? - Ovde smo da te spasemo!
Ne mora niko da me spasava. - Dosta!
Baš si odabrao pogrešan brod, zar ne?
Ja sam Eret, Eretov... sin...
Ja...
Sklanjaj ovu stvar sa mene. - Još neko?
Tako sam i mislio.
Ti, u sedlo, idemo kući. - Ne.
Od svih neodgovornih... - Pokušavam da zaštitim naše zmajeve i sprečim rat.
Kako to može biti neodgovorno? - Jer je rat ono što želi, sine!
Pre mnogo godina, okupili su se svi veliki poglavari da diskutuju
o velikoj nevolji sa zmajevima koju smo svi suočavali.
U našu sredinu dođe stranac iz strane zemlje,
prekriven ožiljcima i ogrnut ogrtačem od zmajeve kože.
Nije nosio oružje
i govorio je tiho,
govoreći da je on Drago Bladvist,
i da je čovek iz naroda,
i da je posvećen tome da oslobodi čovečanstvo tiranije zmajeva.
Tvrdio je da samo on može da kontroliše zmajeve i da nas on može zaštititi,
ako mu se priklonimo i sledimo ga.
Glupo. - Ah, to je dobro. - Da, i mi smo se smejali...
Dok se nije uvio u svoj ogrtač i povikao:
Vidite onda kako ćete proći bez mene!
"Vidite onda kako ćete proći bez mene"!
Krov je iznenada zahvatila vatra,
i sa njega su se spustili oklopljeni zmajevi,
spalivši halu do temelja.
Ja sam jedini preživeo.
Ne možeš urazumiti nekog ko ubija bez razloga. -Možda. -Štucko! -Ipak ću pokušati.
U tome sam dobar, i ako mogu da promenim tvoje mišljenje, mogu i njegovo.
Hajde.
Idemo. - Ne! Odvedi druge na Berk.
Dosta mi je pobune danas.
To mi se dopada. - Rafnat! - Dobro!
Ne brini, drugar. Neću dozvoliti da ti se bilo šta dogodi. Obećavam ti.
Hajde, tata. Stvarno?
Dobro.
Bez iznenadnih pokreta.
Samo mirno, drži se.
Bezubiiiiii...!
Ostavio si mog zmaja tamo! Ne može da leti sam, utopiće se!
Moramo da se vratimo po mog zmaja!
Ko si ti?
Kradljivac zmajeva?
Drago Bladvist?
Razumeš li šta govorim?
Bezubi! U redu je, u redu je.
I meni je drago mi je što te vidim, druže.
Stvarno si me zabrinuo.
Štucko?
Je li moguće, posle svih ovih godina?
Kako je to moguće?
Uh, da li...
Da li treba da vas poznajem? - Ne. Bio si beba.
Ali majka nikada ne zaboravlja.
Dođi.
Tvrdoglav je kao njegova majka!
Da, ni ona nije mogla da stoji na jednom mestu. - Tek mu je 20 godina i viking je.
Mislim, ima li gore kombinacije?
Kad samo pomislim koliko si ti bio tvrdoglav i bezuman u tim godinama.
U stvari, nisi se mnogo promenio.
Znaš kakav je. Neće odustati, Gobere.
I ako Štucko nađe Dragoa
pre nego mi nađemo njega...
Ništa ne može povrediti Štucka, sve dok mu je tu Noćna Furija. To je Noćna Furija!
Nađi ih, Glavolomče, nađi ih.
Čekaj malo. - Ovuda. - Vrati se ovamo. - Dođi.
Ne možeš da kažeš tako nešto i pobegneš. Ti si moja majka?! Mislim, šta bre...?
Shvataš li koliko je to ludo? - Dođi, brzo. - Imam pitanja!
Gde si bila sve ovo vreme?
Šta si radila?
Rekli su da si mrtva!
Svi misle da su te pojeli...
Ovde si provela 20 godina?
Spasavala si ih.
Neverovatno.
Nisi ljut? - Šta? Ne, ne znam...
Iskreno, malo mi je teško da to shvatim.
Ne dešava se svaki dan da saznaš da ti je majka neka luda, divlja, "zmajevica".
Pa, nisam baš dosadna, zar ne?
Pretpostavljam da postoji ta jedna posebna stvar.
Dopada li ti se?
Ne mogu da nađem reči.
Mogu li... Divan je.
Oh, neverovatan je.
Možda je poslednji od svoje vrste. Vidi, tvog je godišta.
Nije ni čudo što se slažete.
Oh, da? Oh, da?
I zubi koji se uvlače.
Kako si uspeo... - Našao sam ga u šumi. Oboren je i bio je ranjen.
Ovaj Snafelfeng je izgubio nogu u gvozdenoj zamki Dragoa Bladvista.
Ovom Sekaču Kiše mreža sa oštricama je rasekla krila.
A ovaj jadan Šepavac je osleplen drvenom klopkom i ostavljen je da umre sam i uplašen.
A šta je sa ovim? Da li su Drago ili njegovi zamkari uradili ovo?
Da.
Luda stvar je...
da sam ga ja oborio. Ipak je sve u redu.
Sredio je i on mene,
je l' tako, drugar?
Nisi mogao svog da me spaseš, zar ne?
Morao si da poravnaš stvari.
Zato je tu veštačka noga.
Šta je tvoj otac mislio o tvojoj Noćnoj Furiji? - Oh, nije dobro podneo.
Ali se onda promenio. Svi su se promenili. I uskoro, su svi imali svoje zmajeve.
Kad bi samo to bilo moguće.
Ne, stvarno. Veruj mi, i ja sam pokušala. -Ali ljudi nisu sposobni da se promene, Štucko.
Neki od nas su rođeni drugačije.
U Berku je bilo ubij ili umri, ali ja sam verovala da je mir moguć.
Stani, samo pogoršavaš stvari!
To je bilo nepopularno mišljenje.
Štucko!
Onda je jedne noći,
zmaj provalio u našu kuću našavši te u kolevci.
Pojurila sam da te zaštitim.
Ali ono što sam videla, bio je dokaz svega u šta sam verovala.
To nije bila opaka zver,
već inteligentno, nežno stvorenje,
čija je duša odražavala moju.
Valka, beži! - Ne, nemoj.
Drži se!
Ne, Stoičeee! - Valka!
Stoičeeeee!
Valka.
Ti i tvoj otac ste zamalo poginuli te noći.
Samo zato što nisam mogla da ubijem zmaja.
To je nasledno.
Srce mi je bilo slomljeno što sam morala da vas se klonim,
ali sam verovala da ćete tako biti sigurniji.
Kako si preživela?
Oh, Nebeski Skakač nije želeo da me povredi.
Mora da je verovao da pripadam ovde
u domu velikog Ledolomca.
Vrste Alfa.
Jedan od malobrojnih
koji još postoje.
Svako gnezdo ima svoju kraljicu,
ali ovo je kralj svih zmajeva.
Svojim ledenim dahom,
ovaj mili div nam je napravio gnezdo,
bezbedno mesto za sve zmajeve.
Čekaj, on je pljuvač leda? On je odgovoran za ono razaranje? - On nas štiti.
On brine o nama i komanduje nam.
Naravno svima osim bebama...
... koje ne slušaju nikoga.
Živim sa njima već 20 godina, Štucko, otkrivajući njihove tajne.
Dopadaš mu se.
Mora da si gladan. - Da, mogao bih nešto da pojedem. -Dobro. Vreme je hranjenja.
Ne dopada mi se.
Trebalo je da se do sada vrate sa Štuckom. - Ni meni se ne dopada.
Eret, Eretov sin, bio je muškarac mojih snova. Moje sve!
Ali, draga, pustio sam bradu zbog tebe. - I ja.
Šta ako ih je Drago oborio? Šta ako im je potrebna naša pomoć?
Moramo da ih nađemo. - Čekaj, šta?
Ne, Stoik je rekao... - Nije bitno šta je rekao ako su zarobljeni. Hajde!
A da se vratimo? Nemamo gde da odemo, ništa da prodamo, i praznih smo ruku.
Ako se brzo ne pojavimo sa zmajevima...
Budi pažljiv sa željama!
Uradite nešto! - Erete, Eretov sine!
Nedostajaćeš nam, Erete!
Šta je ovo? - Kidnapovanje.
To, može li da jaše sa mnom, može li? Može li...?
Pokazaćeš nam kako da dođemo do Dragoa.
Da pomognem jahačima zmajeva da se ušunjaju u Dragov logor?
Ubijte me odmah. - To možemo da sredimo. Stormflaj, baci ga.
Dobra devojka! Stormflaj, hvataj.
Dobro!
Dobro, odvešću vas do Dragoa!
Uspe mi svaki put.
Mislio sam da ćemo da jedemo.
I hoćemo.
I onda sam sa ostrva zmajeva našao ovaj arhipelag...
Tu.
Oh, kada sam ovde gore, ne osećam hladnoću. Samo se osećam... - Slobodu.
Ovo znači biti zmaj, Štucko.
Sve je u redu što sebe nazivaš zmajem, ali možeš li da letiš?
Oh, ne!
Čoveče, zamalo! Zamalo da ne uspemo.
Neverovatno. - Nisi ni ti loša.
Sve ovo vreme si bio poput mene. I, gde sam ja bila?
Tako mi je žao, Štucko. Možemo li da počnemo iz početka?
Hoćeš li mi dati drugu šansu?
Mogu da ti pokažem sve što sam naučila za ovih 20 godina.
Kao...
Sada možeš da izvedeš one oštre zaokrete.
Jesi li znao za ovo?
Svaki zmaj ima svoje tajne, i sve ću ti ih pokazati.
Otkrićemo svaku tajnu, naći sve vrste, zajedno, kao majka i sin.
Vezuje nas dar koji imamo, Štucko.
Ovo si ti, sine.
Ono što smo mi.
Promenićemo svet za sve zmajeve.
Napravićemo ga boljim i sigurnijim mestom. - Da, to mi zvuči neverovatno.
Oh, ovo je tako dobro! Sada možemo zajedno da popričamo sa Dragom. - Šta?
Nema priče sa Dragom. - Ali moramo... - Ne. Moramo da štitimo svoje.
Hajde, trebalo bi da se vratimo.
Dobro, doveo sam vas ovde!
Sada skidaj ovo sa mene.
Nikada ne uzimaj igračku od zmaja. Ti nemaš pojma, zar ne?
Zašto mi se ovo stalno događa?
Šta je tamo dole?
Mehurovi velikog prečnika, ogromna pluća,
stanovnik dubokih, hladnih voda.
Rekao bih da je levijatan, pete klase. Možda čak i šeste.
Mitlag, šta je bilo, devojko? - Hukfeng! Hajde! - Ne mrdajte!
Drago!
Skini mi se!
Uvek mi je drago da te vidim, prijatelju. Utopljavate se ovde?
Kao što vidiš, stigao sam na vreme sa novim zmajevima, kao što sam obećao.
Budi se, sklonite konope!
Treba mi pomoć! - Pazi! - Pustite konopce!
Hukfeng! - Šta to radiš?!
Sada pripadaš meni.
I kao dodatni bonus,
takođe sam uhvatio i njihove jahače.
Bez doplate. -Šta?
Zezaš se?
Ali bio si tako savršen!
Ispalo je da ih ima dosta tamo.
Napali su...
Koliko ih je?
Drago ih nije uhvatio.
Koliko? - Stotine.
Celo ostrvo.
Ne bih brinuo o tome.
Moji ljudi ih love dok pričamo.
Neće znati gde se kriješ. To ti obećavam.
O, da, hoće! Znaju da smo nestali, i imaju zmajeve tragače.
Ako nas samo takneš, Štucko će... -Štucko? -On nije problem. Stvarno, veruj mi.
On je sin Stoika Širokog, i naslednik Berka,
i najveći gospodar zmajeva koji postoji. - "Gospodar zmajeva"?
Samo ja kontrolišem zmajeve. - Jok. - Žao mi je!
I ukoliko nas odmah ne pustiš,
on će proleteti ovuda na svojoj Noćnoj Furiji i razneti sve tvoje brodove u paramparčad.
Onda će plakati kao bebe.
Lepo i smešno. - Ta ti je dobra, mala. - Da.
Uvek plaču kao bebe. Stvarno male bebe.
Prvo je bio jedan jahač, a sada ih je pun Berk?
A ti si ih doveo kod mene!
Drago...!
Zaustavite pripreme!
Moramo odmah da napadnemo gnezdo jahača zmajeva!
Sredićemo njihovog Alfu. Onda ćemo zauzetu Berk!
Drago! - Otarasite ga se.
Drago, molim te, ja...
Stormflaj!
Ne!
Pa, druže,
Ne možemo da čekamo na Dragoa da napadne ovo mesto.
Moramo prvi da ga nađemo.
Idemo.
Polako.
Šališ se?
Kako si dospeo ovde? - Na isti način kako te izvlačimo odavde. - "Mi"? - Sve je čisto.
Bezubi, pođi.
Čekaj, tata, ima nešto što moraš da znaš. - Da, pričaćeš mi usput.
Ovo nije "usputna" priča.
Čuo sam dosta, Štucko.
Više je od one vrste koja će ti protresti svet. - Dodaj je na gomilu.
Da,
Tata, za razliku od većine iznenađenja koja sam ti priredio, ovo će ti se dopasti, obećavam ti.
Samo moraš da je suptino rešiš. Pa...
Možda je bolje da ti ovde preuzmeš.
Oh, čoveče.
Oh, uh, tata,
možeš li da skloniš mač, molim te?
Znam šta ćeš reći, Stoiče.
Kako sam mogla ovo da uradim?
Da se ne pojavljujem svih ovih godina, i zašto ti se nisam vratila?
Našem sinu?
Pa...
Kakav sam dobijala znak da možeš da se promeniš, Stoiče?
Da je mogao bilo ko na Berku?
Toliko puta sam molila da prestanete sa borbom da nađete drugi način,
i da li je bilo ko slušao?
Zato se nikada nisam ženio. Ovaj i jedan drugi razlog.
Znam da sam te ostavila da sam podižeš Štucka,
ali sam mislila da će mu biti bolje bez mene, i pogrešila sam.
Vidim to sada, ali...
Nemoj da budeš takav, Stoiče. Hajde, viči, vrišti, kaži nešto!
Lepa si kao i onog dana kada sam te izgubio.
Pokret. - Može li ovaj dan da postane gori? - Da vidim.
Skočićemo u ledeno hladnu vodu i utopićemo se. - Izgleda osvežavajuće.
Dame prvo, molim. - Ti si "vruća" gomila zmajevog... - Sagni se.
Upozori druge! - Hvataj ih, Eretov sine.
Evo ti!
Dobro, ponovo te volim.
Oh, patetično. Još uvek možeš da skačeš.
Pa, hoćemo li da spasemo vaše zmajeve i bežimo odavde ili ne?
Proverite svaku zamku. Ovde su negde.
Mitlag?
Dolazi li neko? - Ne znam, nastavi to što radiš. Nastavi da vrtiš.
Hvala ti što si mi spasila život.
Sada me pusti da uzvratim uslugu.
Mama, ne bi ga prepoznala.
Tamo gde smo pravili oružje, sada pravimo sedla udlage za krila.
Čak popravljamo zube zmajevima.
Ne bi poverovala koliko se sve promenilo. - Da, tvoj sin je promenio Berk na bolje.
Mislim da smo uspeli sa ovim, Val. - Hvala ti, tata.
Ja ću to. Ja ću.
Ja sam, uh...
Trebalo bi mi malo prakse.
Pa, znaš, nisam te uzeo za ženu zbog kuvanja.
Nadam se da nije. Njene ćufte su mogle da pobiju više zverki od sekire.
Nekoliko još nisam svario.
I kada dođeš sa svim zmajevima, Drago neće imati šanse.
Sve će biti u redu. - Uspori malo, sine.
Mnogo toga treba prihvatiti. - Oh, razumem.
Oh, ova pesma mi se dopada.
Sećaš li se naše pesme Val?
Preplivaću i ploviću divljim morima
Bez straha od utapanja
Rado ću jahati na talasima života
Ako bi se udala za mene
Ni sunce koje peče
Ni hladna zima
Neće me
zaustaviti na mom putu...
Ne...
Izvinjavam se.
Ako mi obećaš svoje srce
I ljubav
Da me voliš doveka
Najdraži moj
Moj jedini
Tvoje reči bez daha me ostavljaju
Ne trabaju mi velika dela kada osetim tvoje ruke oko mene
Doneo bih ti prstenje od zlata čak i pevao poeziju
Oh, zar bi? I čuvao bih te od sveg zla samo da ostaneš pored mene
Ne treba mi prstenje od zlata i nije mi stalo do tvoje poezije
Samo želim da te držim za ruku
A ja te želim pored sebe
Da te volim i ljubim
Za snove i ples
Hajde, Štucko! Kroz sve nedaće
Kroz sve tuge i radosti Nosiću tvoju ljubav u srcu
Plivaću i ploviću divljim morima
Bez straha da ću se utopiti
Rado ću jahati na talasima života
Ako bi se udala za mene
Još uvek idem - Gobere... - Završio sam.
Mislio sam da ću morati da umrem pre nego što ponovo zaplešemo naš ples.
Nisu potrebne drastične mere.
Za tebe draga šta god želiš.
Hoćeš li se vratiti kući, Val?
Hoćeš li mi biti ponovo žena?
Možemo da budemo porodica! Šta kažeš?
Hoću.
Super, ja ću da kuvam.
Hvala Odinu što me nisi poslušao, sine. Nikada se ne bismo sreli.
Bezubi?
Šta se događa?
Oh, ne...
Val... Val, u redu je, u redu je. Sada smo tim.
Šta želiš da uradiš? - Moramo da spasemo zmajeve.
Može, hajde sine!
Napuni!
Pali!
Pali! Pali!
Šta god da dođe, nastavite da pucate na planinu. Moramo da izvučemo Alfu.
Spremite zamke!
Iznenađenje!
To!
Šta?!
Stvarno si pun iznenađenja. Idemo.
Jahači zmajeva u prolazu!
Pali!
Oh, da!
Pazi!
Sasecite ih!
Erete, Eretov sine!
Gore, devojko!
Nagni se na levo, Erete!
Tako!
Pazi!
To!
Srušite ih!
Glave gore!
Gospodar zmajeva.
Dobro došla, jahaču zmajeva.
Hvala, bar mislim.
Gde si li ti bio?
O, znaš, pričao sam sa majkom.
Ona ti je majka?!
Sad znaš odakle mi sklonost ka dramatici.
Alfa! Sada ćemo se boriti!
Hajde, Bezubi. Pokaži im šta znaš, druže.
To!
Dugo sam čekao na ovo.
Ne možeš da uzmeš zmajeve!
Alfa ih kontroliše!
Onda je dobro što sam doveo izazivača.
Još jedan?
To je klasa deset, deset!
Pazi!
Ne, ne... - Hajde, sredi Alfu!
Hvala. - Za tebe draga, šta god želiš.
Val, možeš li da ih zaustaviš? - Daću sve od sebe. Hajde, Nebeski Skakaču!
Ti! Gledao sam kako goriš!
Potrebno je nešto više od vatre da me ubije!
Stoiče!
Ne!
Pobedili smo. A sada je dovrši! - Ne!
Drži se!
Kreni, Glavolomče! Hajde, Gobere! - Iza tebe sam, Stoče!
Stani!
Ovo je veliki gospodar zmajeva?
Sin Stoika Širokog?
Mora da oseća veliku sramotu.
Sav ovaj gubitak... Zašto?
Da postaneš nezaustavljiv? Da vladaš svetom?
Zmajevi su nežna neverovatna stvorenja koja mogu da spajaju ljude.
Ili da ih iskidaju.
Vidiš, ja znam kako je to živeti u strahu,
videti kako mi selo gori, i porodicu koje više nemam.
Ali čak i kao dečak... koji je ostavljen bez ičega,
zakleo sam se da ću se izdići iznad straha od zmajeva,
i osloboditi ljude ovog sveta. - Zašto onda armija zmajeva?
Potrebni su ti zmajevi da pokoriš druge zmajeve.
Ili su ti potrebni zmajevi da pokoriš ljude.
Da kontrolišeš one koji te slede i da se oslobodiš onih koji neće.
Pametni dečko.
Svet želi mir a odgovor je na Berku.
Pusti me da ti pokažem. - Ne! Pusti da ja pokažem tebi!
Šta za...
Štucko!
Hajde. Gobere!
Dobro, promena plana.
Ni jedan zmaj ne može da se odupre Alfinom naređenju.
Zato onaj koji kontroliše Alfu, kontroliše ih sve.
Bezubi?
Bezubi, jesi li dobro, druže? Šta se događa? - Budi svedok prave snage.
Snage volje nad drugima.
Nisi ništa u poređenju sa tim.
Šta ti je rekao?
Bezubi, ma daj. Šta ti je?
Ne, ne, ne, šta to radiš? Prestani.
Prestani, trgni se!
Bezubi, ne!
Bezubi!
Nemoj! - Štucko!
Staniiii...! - Sine!
Tata, ne!
Ne.
Tata!
Stoik...
Tata?
Ne, ti...
Ne.
Ne, ne, ne.
Ne, skloni se od njega!
Hajde, beži odavde!
Odlazi!
Nije on kriv. Znaš to.
Dobri zmajevi
Ne čekaj, ne idi. - pod kontrolom loših ljudi čine loše stvari.
Hajde!
Okupite ljude i sretnimo se kod Berka! - Bezubi! - Ne, nemoj.
Neka te Valkire dočekaju
i prevedu preko Odinovog velikog bojnog polja.
Neka opevaju tvoje ime sa ljubavlju i žestinom,
kako bismo ga čuli dok se uzdiže iz dubina Valhale,
znajući da si zauzeo zasluženo mesto za stolom kraljeva.
Pao je veliki čovek.
Ratnik.
Poglavar.
Otac.
Prijatelj.
Žao mi je, tata.
Nisam poglavar kakav si želeo da budem.
I nisam mirotvorac kakav sam mislio da sam.
Ne znam...
Došao si rano na svet.
Bio si tako malen.
Tako nežan i krhak.
Plašila sam se da nećeš preživeti.
Ali, tvoj otac...
Nikada nije sumnjao.
Uvek je govorio da ćeš postati najjači od svih.
I bio je u pravu.
Imaš srce poglavara i dušu zmaja.
Samo ti možeš da spojiš naše svetove. To si ti, sine.
Ja, uh...
Plašio sam se da ću postati kao moj otac.
Uglavnom zato što sam mislio da to nikada neću moći.
Kako se postaje neko tako velik, tako hrabar, tako nesebičan?
Valjda možeš samo da pokušaš.
Poglavar štiti svoje.
Vraćamo se kući.
Sa čim? - Uh, uzeo nam je sve zmajeve. - Nije sve.
Ne želim da umrem!
Ne možemo da letimo na ovim stvarima! - Bez sve šale!
Ali zar ta zverka neće preuzeti kontrolu i nad ovima?
To su bebe, one ne slušaju nikog.
Poput nas.
Ovo je veoma opasno!
Neko bi rekao da je ovo loše osmišljeno! - Onda je dobro što nikada ne slušam.
Pa, kakav ti je plan?
Vratiti Bezubog i razlupati Dragoovu...
Glave gore!
I to.
Ah, to je dobar dečko.
Pazi na nameštaj! Gde ideš?
Vraćajte se ovamo...
Vaš poglavar je mrtav!
Stoik? - Ne! Nije moguće!
Sada vas niko ne može zaštititi!
Ne. - Uzeo je sve zmajeve.
Zbunite Alfu. Skrenite mu pažnju sa Bezubog.
Uh, kako?
Zar ste zaboravili sa kim jašete?
Ne postoji zmaj kojeg ne mogu da da sredim!
Osim ovog...! - Amater.
Pogledajte, to je Štucko!
Šta?
Samo ih bacajte! - Evo crne ovce!
Deset poena!
Dobro sam!
Mogu da kažem da te se teško osloboditi.
Bezubi, to sam ja, druže.
To sam ja.
Ovde sam druže.
Vrati mi se.
On više nije tvoj. Pripada Alfi.
Ali molim te, veliki gospodaru zmajeva, pokušaj da ga uzmeš.
Neće promašiti drugi put.
Nisi ti kriv, druže.
Naterali su te da to uradiš.
Nikada ga ne bi povredio.
Nikada ne bi povredio mene.
Kako to radiš?
Molim te, najbolji si mi prijatelj, druže.
Moj najbolji priajtelj.
Tako treba, to je to!
Ovde sam. - Dosta!
Tooo!
Drži se!
Još malo, druže, još malo.
Uradi nešto!
Moramo da razdvojimo tu dvojicu.
Moramo da ga blokiramo, Bezubi.
Veruješ li mi, druže?
Možemo mi to.
Ti i ja kao jedan.
Tako. Da pokušamo ovo još jednom!
Sredi ga, dragi!
Sredi ga.
Preuzmi kontrolu!
Isključi ga, Bezubi.
Zaustavi ih! - Sada!
Ne ponovo.
Bezubi, sada ili nikada!
Hajde, druže!
Drži se!
Uspeli smo!
Drži ga tu, Bezubi.
Došao je kraj.
Zar jeste?
Oh, ne!
Ne! Ne!
Štucko...
Izaziva Alfu! - Da te zaštiti!
Ne, ne, ne. ne!
Bori se, bori!
Bori se!
Šta je to sa vama!
Stanite mirno! Držite liniju!
Razumeš li sada?
Ovako se dobija zmajeva odanost.
Završi sa ovim.
Nikada!
Hajde!
Bori seeee!
Alfa ih sve štiti.
Nikada ne prestaješ da me iznenađuješ, druže. Hvala ti.
Bezubi, znaš da se to neće isprati!
Znao sam da ćeš mi se vratiti! - Vratila si se lepotice!
Stormflaj!
Zagrli me, Mrgude!
Ko je moja princeza! -Da me nikada više nisi napustio,Hukfeng.
Oh, ti si, ti si. Nedostajala si mi...
Oh, Barfe...
Ne ti!
To je bilo dobro okupljanje zmajeva. Bio bi dobar zamkar.
Znaš, Glavolomcu će biti potreban neko da ga pazi. - Ja?
Biće mi čast.
Tvoj otac bi bio tako ponosan na tebe kao što sam i ja. - Hvala.
Drago mi je što si ovde, mama.
I ovde ću ostati.
Vidiš?
Rekla sam ti da se ovde nalati.
Još uvek to radiš.
Baš smešno.
Dođi ovamo.
Poglavar se vratio kući!
To!
Živeo poglavar!
Da!
Ovo je Berk.
Malo je "izgažen" i polomljen
pokriven ledom ali je dom. To je naš dom.
Oni koji su nas napali nemilosrdni su i ludi.
Oni koji su ih zaustavili još su luđi!
Možda nas ima malo, ali predstavljamo nešto
veće nego što svet može da postavi protiv nas.
Mi smo glas mira.
I malo po malo, promenićemo ovaj svet.
Shvatate da mi imamo nešto što oni nemaju.
Naravno, oni imaju armije i armade, ali mi,
Mi imamo
naše zmajeve!